номер провадження справи 7/25/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 Справа № 908/609/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, за участю секретаря судового засідання Даниленко Віти Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №908/609/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма Будінвестальянс” (89437, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Часлівці, вул.Ратівська, буд. 1а, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42481278) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ” (69041, м. Запоріжжя вул. Сергія Синенка, буд. 65-А, кв. 19, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 41323648) 
про стягнення 370294,19грн,  

за участю представників учасників справи
від позивача: Прокопенко Оксана Іванівна (в режимі відеконференції) - ордер серія ВК №1222616 від 28.04.2026, свідоцтво адвоката №1685 від 30.03.2026
від відповідача: не з`явився.

Процесуальні дії у справі.
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (документ сформовано в системі “Електронний суд” 11.03.2026, зареєстрований в канцелярії Господарського суду Запорізької області 11.03.2026 за вх. № 762/08-07/25) Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма Будінвестальянс” (надалі – ТОВ “БФ Будінвестальянс”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ” (надалі – ТОВ “ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ”) про стягнення 370294,19 грн грошових коштів за невиконані послуги з будівництва захисних споруд за договором про надання послуг № 2 від 25.03.2024. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.03.2026 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/609/26 та визначено до розгляду судді Лєскіній І.Є.
Ухвалою суду від 13.05.2026 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №908/609/26, яке суд ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 09.04.2025 о 10 год. 30 хв.
До Господарського суду Запорізької області від позивача 07.04.2025 надійшло клопотання про відкладення судового засідання. У своєму клопотанні адвокат Денисюк О.І. повідомила, що має намір брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції у зв`язку з тим, що місце роботи адвоката є м. Рівне. Крім того, представником повідомлено, станом на сьогодні триває процес внесення змін до Єдиного реєстру адвокатів України, що не уможливлює користування підсистемою “Електронний суд”.
У судове засідання, призначене на 09.04.2026 о 10 год. 30 хв., представники сторін не з`явились. Представник відповідача не повідомив суд про причини своєї неявки. Від відповідача до суду заяв чи клопотань не надходило.
Ухвалою суду від 09.04.2026 відкладено судове засідання на 20.04.2026 о 10 год. 30 хв.
У системі «Електронний суд» 14.04.2026 сформовано заяву ТОВ “БФ Будінвестальянс” про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 20.04.2026 брав участь представник позивача. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання 20.04.2026 суд не повідомив. Правової позиції щодо предмету спору не висловив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення відповідної ухвали суду до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, наявна в матеріалах справи.
Суд, заслухавши думку представника позивача, ухвалив розглядати справу без участі належним чином повідомленого відповідача. 
Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. 
Заслухавши думку представника позивача, зважаючи на обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 04.05.2026 о/об 12 год. 30 хв. 
У судовому засіданні 04.05.2026 брав участь представник позивача. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання 04.05.2026 суд не повідомив.
Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомив про відкладення його проголошення до 11.05.2026 о 15год. 40хв. 
У судовому засіданні 11.05.2026 приймав участь представник позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання 11.05.2026 суд не повідомив.
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), здійснювалося фіксування судового засідання.
У судовому засіданні 11.05.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань.
Суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи чи її окремої системи (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до низки статей ГПК України.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці) реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Ухвала суду від 13.03.2026 про відкриття провадження у справі 13.03.2026 була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ”. Усі наступні процесуальні документи по справі судом були також направлені до електронного кабінету відповідача у справі. 
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
При цьому судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.
Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Ураховуючи наведене вище, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами про відкриття провадження у справі № 908/609/26, про відкладення судового засідання в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, судом було дотримано права відповідача в частині належного повідомлення про дату, час та місце судових засідань. Однак, відповідач, у свою чергу, наданими йому процесуальним законом правами щодо активної участі в судовому розгляді, не скористався.
Відтак суд, із метою дотримання балансу інтересів сторін та забезпечення своєчасного вирішення справи, розглянув її за відсутності представника відповідача. 

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» (надалі – ТОВ «БФ Будінвестальянс») звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» (надалі – ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ») про стягнення 370294,19 грн грошових коштів за невиконані послуги з будівництва захисних споруд за договором про надання послуг № 2 від 25.03.2024. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг № 2 від 25.03.2024, що стало підставою для звернення з позовною заявою до суду про повернення 370294,19 грн грошових коштів за невиконані послуги з будівництва захисних споруд. 
Позов заявлено на підставі положень ст.ст. 11, 530, 570, 610, 611, 844, 882, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України.
Відповідач правами, наданими процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 42, 165, 169 ГПК України, не скористався, відзив на позов, жодних доказів суду не надав, позицію щодо предмету спору не висловив, участі у судових засіданнях не брав.
Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі частини 4 статті 11 ГПК України, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). 
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на формування заперечень з приводу доводів, викладених у позові, не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи процесуальні строки, встановлені для розгляду справи, суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про правовідносини сторін.

Обставини справи, встановлені судом, та докази, що їх підтверджують.
Між ТОВ «Будівельна фірма Будінвестальянс» (надалі також - Замовник, Позивач) та ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» (надалі також Виконавець, Відповідач) 25 березня 2024 року укладено договір про надання послуг №2, (надалі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик, якісно, відповідно до вимог проектно-кошторисної документації та в обумовлений цим Договором строк, надати послуги з будівництва захисних споруд ВОП 10 (далі – Об`єкт), які є складовою частиною будівництва військових інженерно-технічних та фортифікаційних споруд на території Запорізької області щодо 13 об`єктів будівництва (з №1 по №13), а Замовник зобов`язався прийняти належним чином надані згідно з цим Договором та чинним законодавством України послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених даним договором (п. 1.1). 
У п. 1.2 Договору сторонами Договору погоджено, що послуги надаються виконавцем у строк протягом 30 календарних днів з дати підписання Договору. Аналогічний строк надання послуг визначено пунктом 5.2 Договору. 
Згідно з п.1.3 Договору при виникненні причин, що заважають виконавцю надати послуги у встановлені терміни (стихійні лиха, повені тощо), він вносить пропозиції Замовнику про коригування терміну їх надання. 
Відповідно до п.1.4 Договору склад і обсяги послуг, які доручаються виконавцю для надання, відповідають проектно-кошторисній документації. 
Всі додатки та угоди до Договору вважаються його невід`ємною частиною, згідно з п. 15.7 Договору. Невід`ємною частиною Договору, окрім інших, є Договірна ціна та кошторисні розрахунки до договірної ціни (Додаток №1), відповідно до п. 16.1 Договору. 
Ціна договору, у відповідності до п. 3.1. Договору, становила 3 524 428, 80 грн без ПДВ. Ціна договору – тверда (п.3.2 Договору). 
Розділом 4 Договору визначено порядок здійснення оплати. 
Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки проводяться Замовником після підписання Сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються виконавцем і подаються для підписання Замовнику. Представник Замовника протягом трьох робочих днів перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт. 
Згідно з п.4.2 Договору Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи з виконавцем після підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми №КБ-3) та здійснює оплату протягом 5 календарних днів. 
Замовник здійснює розрахунки за виконані Виконавцем роботи по цьому Договору шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Виконавця. 
Замовник може надавати попередню оплату в розмірі 20% від вартості Договору згідно отриманої заявки від Виконавця протягом 3-х (трьох) календарних днів. 
Додатком №1 до Договору, а саме Договірною ціною визначено, що договірна ціна є твердою. 
На підставі умов Договору та згідно з отриманим рахунком №2 від 25.03.2024, Замовником було перераховано на рахунок Виконавця суми попередньої оплати у наступних розмірах: 28.03.2024 в сумі 300 000,00 грн, 03.04.2024 в сумі 200 000,00 грн, 08.04.2024 в сумі 200 000,00 грн, 19.04.2024 в сумі 200 000,00 грн, 07.05.2024 в сумі 200 000,00 грн, 13.05.2024 в сумі 200 000,00 грн, 28.05.2024 в сумі 100 000,00 грн, 03.06.2024 в сумі 100 000,00 грн, 06.06.2024 в сумі 200 000,00 грн, 13.06.2024 в сумі 200 000,00 грн, 25.06.2024 в сумі 100 000,00 грн, 28.06.2024 в сумі 200 000,00 грн. 
Загальна сума попередньої оплати, перерахованої Замовником на рахунок Виконавця за період з 28.03.2024 по 28.06.2024, склала 2 200 000,00 грн. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» не виконало свої зобов`язання за Договором про надання послуг №2 від 25 березня 2024 року, зокрема не надало послуги в обсягах та строки, визначені Договором, що стало підставою для односторонньої відмови Замовником від договору та застосування відповідних наслідків такої відмови. 
Листом про відмову від договору №27/09-1 К від 27.09.2024 позивач повідомив ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» про відмову від Договору про надання послуг №2 від 25.03.2024 в односторонньому порядку з 01 жовтня 2024 року. 
Вказаний лист було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вкладення, що підтверджено матеріалами справи. 
Позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» своїх зобов`язань за Договором про надання послуг №2 від 25 березня 2024 року, зокрема ненадання послуг в обсягах та строки, визначених Договором, та враховуючи припинення дії договору про надання послуг, перераховані Замовником кошти на рахунок Виконавця втратили ознаки авансу та стали майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави, отже, підлягають поверненню позивачу. 
Позивач у позовній заяві зазначив, що Замовником та Виконавцем не підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми №КБ-3) по Договору про надання послуг №2 від 25.04.2024.
Замовником 05.11.2024 було отримано від ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» підписані зі сторони Виконавця акти приймання виконаних будівельних робіт (які направлено Замовнику 31.10.2024): №1 за червень 2024 року на суму 2 819 920,27 грн, №1 за квітень-2 2024 року на суму 17 195,41 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2024 року на суму 17 195,41 грн, за червень 2024 року на суму 2 819 920,27 грн. 
Позивач зазначає, що підготовлені ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» та направлені для перевірки, підписання і оплати Замовником акти приймання виконаних будівельних робіт не відповідають умовам підписаного Договору про надання послуг №2 від 25.03.2024, вимогам законодавства, а також фактичним обсягам виконаних будівельних робіт згідно Договору. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ Будінвестальянс», не погоджуючись з вартістю та обсягами робіт, зазначеними Виконавцем в актах приймання виконаних будівельних робіт №1 за червень 2024 року на суму 2 819 920,27 грн, №1 за квітень-2 2024 року на суму 17 195,41 грн, довідках форми КБ-3, керуючись пунктом 4.1 Договору та вимогами чинного законодавства України, листом від 07.11.2024 №07/11-1 К направило мотивовану відмову від підписання надісланих Виконавцем актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. 
Так, листом від 07.11.2024 №07/11-1 К, посилаючись на включення ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» до актів приймання виконаних будівельних робіт обсягів робіт, які фактично не виконувались, не погоджувались Замовником та відсутні у погодженій та підписаній Сторонами Договору договірній ціні, яка є твердою, Замовник відмовився від підписання надісланих актів приймання виконаних будівельних робіт №1 за червень 2024 року на суму 2 819 920,27 грн, №1 за квітень-2 2024 року на суму 17 195,41 грн, довідок форми КБ-3 на суми 2 819 920,27 грн та 17 195,41 грн. 
Також зазначеним листом повідомлено Виконавця, що за даними Замовника вартість наданих ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» послуг по Договору становить 1 829 705,81 грн. Зазначено, що у разі направлення акту приймання виконаних будівельних робіт на вказану суму, із зазначенням у ньому робіт, які були визначені Договірною ціною до Договору та які реально виконувались ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ», такий акт буде розглянуто та підписано Замовником у разі відсутності обґрунтованих зауважень.
Позивач зазначає, що розрахунок вартості завищення обсягів по акту №1 за червень 2024 року, згідно з яким сума завищення становить 990 214,46 грн, підтверджує, що вартість виконаних відповідачем послуг складає суму 1 829 705,81 грн. 
Зокрема, роботи, які вказані в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2024 року під порядковими номерами/по локальному кошторису: 17/76, 18/77, 45/24, 46/25, 52/27, 60/24, 61/25, 67/27, взагалі не були передбачені договірною ціною до Договору. Зазначені роботи не виконувались ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» та не погоджувались Замовником, про що свідчить відсутність будь-яких додаткових угод до Договору про надання послуг №2 від 25.03.2024.
Окрім того, роботи, що вказані в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2024 року під порядковими номерами/по локальному кошторису: 38/1, 39/2, 41/6, 42/7, 43/8, 47/10, 48/11, 49/12, 50/13, 51/14, 53/2, 56/6, 57/7, 58/8, 59/9, 64/12, 65/13, 66/14 вказані у більших обсягах, аніж ті, які були фактично виконані та які погоджені сторонами при підписанні Договору. 
Будь-яких пропозицій від Виконавця стосовно внесення змін до Договірної ціни, до Замовника протягом терміну дії Договору не надходило, в зв`язку з чим такі роботи включені до акту безпідставно і не підлягають прийняттю та оплаті Замовником. 
Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за квітень-2 2024 року на суму 17 195,41 грн містить обсяги та перелік робіт, які не було погоджено Замовником при підписанні Договору про надання послуг №2 від 25.03.2024, та які фактично не виконувались ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ», тому підстав для підписання такого акту і його оплати немає. 
Відсутність у ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» підписаних зі сторони Замовника актів приймання виконаних будівельних робіт із зазначенням у них обсягів робіт та їх вартості, погоджених сторонами при підписанні Договору, свідчить про те, що такі роботи не були виконані та не передані від Виконавця до Замовника. 
Пунктом 15.7 Договору визначено, що всі додатки та угоди до Договору вважаються його невід`ємною частиною. 
Відповідно до п.16.1 Договору невід`ємною частиною Договору, окрім інших є Договірна ціна та кошторисні розрахунки до договірної ціни (Додаток №1). 
Договірною ціною також визначено, що договірна ціна є твердою. 
Додаткові угоди до Договору про надання послуг №2 від 25.03.2024 про зменшення/збільшення обсягів або вартості робіт сторонами не підписувались. Роботи, виконання яких погоджено при підписанні договору, фактично не виконано, оскільки акти приймання таких робіт відповідно до умов договору сторонами не підписано. 
Отже, товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» не виконано зобов`язання за Договором про надання послуг №2 від 25 березня 2024 року, зокрема не надано послуги в обсягах та строки, визначені Договором, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення штрафних санкцій. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/3008/24, яке набрало законної сили 21.04.2025, суд стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Будінвестальянс» штрафні санкції з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» у сумі 176 221,44 грн.
Як зазначалось вище, загальна сума попередньої оплати, перерахованої Замовником на рахунок Виконавця за період з 28.03.2024 по 28.06.2024, складає 2 200 000, 00 грн. 
За даними Замовника вартість наданих ТОВ «ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ» послуг становить 1 829 705,81 грн. 
Відтак, як зазначає позивач, сума, яка підлягає стягненню, становить 370 294,19 грн. 
Доказів перерахування зазначеної суми Замовнику в добровільному порядку матеріали справи не містять.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду.
Правовідносини між сторонами є господарськими, виникли із договору про закупівлю, який за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа мас право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 1, 2 ст. 837 параграфу 1 глави 61 ЦК України). 
До окремих видів договорів підряду, встановленого параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів (ч. 3 ст. 837 ЦК України).
За приписами ст. 875 параграфу 3 глави 61 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 
У силу ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо у договорі та можуть бути узалежнені від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).
Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.
У статті 849 ЦК України передбачено права замовника під час виконання роботи.
Так, згідно з частиною 1 зазначеної норми замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.
Відповідно до частини 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина 3 статті 849 ЦК України).
За змістом частини 4 статті 849 цього Кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Отже, у статті 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).
Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.
Законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини 2 статті 849 ЦК України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може буде виправдена безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини 4 цієї норми (постанова Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18).
Позивач листом від 27.09.2024 № 27/09-1 К відмовився в односторонньому порядку від договору з 01.10.2024 на підставі п. 7.2.1 Договору, посилаючись на ст. 526, 651, 653 ЦК України.
Факт односторонньої відмови від договору відповідачем не оспорювався та не спростовано.
Відтак, із 01.10.2024 між сторонами договірні відносини існувати перестали. 
За приписами ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. З припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. 
Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 918/631/19, від 16.09.2022 року у справі № 913/703/20, від 21.02.2018 року у справі № 910/12382/17 та ін.). 
Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 у справі № 910/13391/20 зробив висновок про те, що з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави, а тому наявні підстави для застосування положень статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності із приписами статті 1212 Цивільного кодексу України. 
За змістом частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. 
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. 
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. 
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.
Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. 
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.09.2023 року в справі № 910/4725/22, від 06.02.2020 року в справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 року в справі № 910/3395/19 та від 01.04.2019 року в справі № 904/2444/18. 
Станом на час ухвалення рішення матеріали справи не містять доказів підписання актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) на заявлену до стягнення суму. Договір є розірваним.
Ураховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, зважаючи на розірвання Договору з 01.10.2024, перераховані Замовником кошти на рахунок Виконавця втратили ознаки авансу та стали майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави, отже, підлягають поверненню позивачу.
Відтак, суд виснує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до статей 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України"" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року).
З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судові витрати.
Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 4443,53 грн.
Також суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету України суми зайво сплаченого судового збору.
Із матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5554,41 грн (платіжна інструкція № 4823 від 05.03.2026).
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328 грн. 
Беручи до уваги викладене, враховуючи, що заявлено вимоги майнового характеру, у розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 4443,53 грн (370294,19х1,5%х 0,8).
Із наведеного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Сума зайво сплаченого судового збору складає 1110,88 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, сума зайво сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1110,88 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за наявності відповідного клопотання.
Позиція суду щодо необхідності розрахунку судового збору із застосуванням пониженого коефіцієнту узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 13, 14, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМБУД ІНВЕСТІНГ” (69041, м. Запоріжжя вул. Сергія Синенка, буд. 65-А, кв. 19, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 41323648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма Будінвестальянс” (89437, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Часлівці, вул.Ратівська, буд. 1а, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42481278) 370 294 (триста сімдесят тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 19 копійок, 4443 (чотири тисячі чотириста сорок три) гривні 53 копійки судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено та підписано 18.05.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Лєскіна