"08" травня 2026 р. Справа № 363/4712/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., за участі секретаря Ставиченка О.В., адвоката Луценка С.О. (у режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 
частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

14.08.2025 з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області до Вишгородського районного суду Київської області надійшла адміністративна справа щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2026, справу №363/4712/25 було передано до провадження судді Шубочкіній Т.В.
Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 15.08.2026, справу №363/4712/25, повернуто до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення. 
04.09.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , після дооформлення, повернулися до суду разом із письмовими поясненнями інспектора ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Н.Грицюк та згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду – справу №363/4712/25 було передано судді Шубочкіній Т.В. 
20.10.2026 до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 21.10.2026), адвокатом – Луценком С.О. подано клопотання про закриття провадження у справі, вказуючи, що наявні у матеріалах справи докази, не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відео з нагрудної камери поліції відсутнє підтвердження цього факту, а матеріали справи не містять рапортів про виявлення будь-якого правопорушення. Вказує, що Інструкція №1452/735 передбачає два етапи огляду – на місці зупинки та, за потреби, у мед закладі, при цьому, працівники поліції повідомили, що не мали сертифікованих технічних приладів для виявлення ознак наркотичного сп`яніння, тому не могли запропонувати огляд у встановленому законом порядку. Вважає, що запропонований лише медичний огляд, не вважається відмовою від проходження огляду в установленому порядку, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність належних та допустимих доказів події і складу правопорушення. 
Відповідно до розпорядження керівника апарату Вишгородського районного суду Київської області від 09.04.2026, справу №363/4712/25 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 24.03.2026 № 470/0/15-26 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Сіверськодонецького міського суду Луганської області (відряджена до Вишгородського районного суду Київської області) у зв`язку із поданням заяви про відставку».
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2026, справу передано до провадження судді Лукач О.П. 
Розгляд справи призначено на 15.04.2026 о 16:00, про що повідомлено учасників провадження. 
03.04.2026 до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 06.04.2026), адвокатом – Луценком С.О. подано клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Судове засідання, призначене на 15.04.2026 о 16:00, не відбулося у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний).
Наступну дату судового засідання визначено – 08.05.2026 о 12:00, про що повідомлено особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його адвоката.
08.05.2026 до суду, через систему «Електронний суд», адвокатом – Луценком С.О. подано клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
У призначене судове засідання Віксман В.Л. не з`явився, при цьому, у режимі ВКЗ та діючи в інтересах ОСОБА_1 , взяв участь адвокат Луценко С.О.
Під час розгляду справи, адвокат заперечував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, з підстав, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі.
Суд, заслухавши адвоката Луценка С.О., вивчивши матеріали адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого першою статті 130 КУпАП, з таких підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одними з таких розпоряджень поліцейського є вимога про зупинку транспортного засобі та пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного/наркотичного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком, так як пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Законодавством передбачено чіткий порядок проведення огляду особи на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, тому водій (учасник дорожнього руху) зобов`язаний дотримуватися його про що зазначено у постанові Великої Палата Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 9901/159/19.
Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статті 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, підтверджуються:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №411118 від 03.08.2025, який був складений у присутності ОСОБА_1 , та ним підписаний, зазначивши, що «відмовляється» від надання пояснень;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою поліції, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (наркотичне сп`яніння, почервоніння очей, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло); 
копією посвідчення водія № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; 
витягом із ІПС МВС України «Армор» та відеозаписом з місця пригоди.
Так, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 (пункт 11 протоколу), до нього додаються: акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, інші матеріали справи, показання технічого засобу. При цьому в додатках до протоколу відсутні акт огляду на стан сп`яніння та показання технічного засобу.
Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 15.08.202, зазначена невідповідність відомостей, вказаних у протоколі, з доданими до нього матеріалами, була підставою для повернення матеріалів адміністративної справи до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.
У письмових поясненнях інспектора ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Н.Грицюк, яка 03.08.2026 складала протокол ЕПР1 №411118, зазначено, що під час складання матеріалів адміністративної справи нею, у бланку протоколу, у графі: «до протоколу додається», помилково було зазначено акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів та показання технічного засобу, проте даний акт не складається під час виявлення ознак наркотичного сп?яніння та у володінні Вишгородського РУП відсутні сертифіковані технічні прилади для визначення наркотичного сп`яніння.
Вказані пояснення інспектора суд бере до уваги, оскільки документів, зазначених у пункті 11 протоколу про адміністративне правопорушення бути не може, враховуючи, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення пункту 2.5 ПДР України, а не пункт 2.9 «а».
Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до пунктів 2, 4, 6, 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Крім цього, пунктом 12 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції, чітко встановлено, що, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
А тому, з урахуванням положень цього пункту Інструкції, аргументи адвоката щодо порушення запропонованого ОСОБА_1 порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, порушено, є необґрунтованими та не беруться судом до уваги.
Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та на ньому зафіксовано реальні події, які не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи, судом встановлено, що 03.08.2025 працівниками поліції зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та після встановлення його особи, працівником поліції повідомлено причину зупинки – порушення правим дорожнього руху, а саме те, що номерні знаки автомобіля не закріплені на встановленому місці. На запитання інспектора ОСОБА_1 чітко вказав, що рухався з Десни до Києва і транспортний засіб належить дружині. Будь яких заперечень щодо керування транспортним засобом не висловлював. Після виявлення працівниками поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній, не висловлюючи заперечень щодо вживання будь-яких наркотичних речовин, в категоричній формі, без будь-яких пояснень, відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога. Інспектором роз`яснено ОСОБА_1 про складання протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП, а також його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
З урахуванням письмовими поясненнями інспектора поліції, що у Вишгородському РУП відсутні сертифіковані технічні прилади для визначення ознак наркотичного сп`яніння, і проведення первинного огляду на місці зупинки було фізично неможливим, працівники поліції діяли у межах своїх повноважень і відповідно до чинного законодавства. Їхні дії щодо не проведення огляду на місці та пропозиція пройти його у медичному закладі не є порушенням процедури, оскільки відповідають встановленому порядку для виявлення ознак наркотичного сп`яніння, як те встановлено пунктом 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735. 
Таким чином, під час розгляду справи, судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і, у якого, під час спілкування, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та їх вимоги одразу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладів, порушили норми чинного законодавство при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та оформлення матеріалів, тим більше, що на місці зупинки були присутні, щонайменше, два інспектора екіпажу патрульної поліції та інші свідки-пасажири, які перебували з ОСОБА_1 .
Факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, підтверджується матеріалами справи і зафіксований у протоколі, що відповідає диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, а аргументи, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, не спростовують обставин, встановлених судом та розцінюються як спосіб захисту та уникнення особою адміністративної відповідальності.
Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. 
У відповідності до рішення від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Суд зазначив, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України. Наявність права керування у особи набуває особливого значення, оскільки від цього може залежати життя як самого водія, так і його близьких, рідних та знайомих. 
Таким чином, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції частини першої статті 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245-253, 280,283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 11.05.2026.

Суддя          О.П. Лукач