Номер провадження: 33/813/778/26
Номер справи місцевого суду: 522/28251/25 
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2026 року,-
УС Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546545 від 21.12.2025 року вбачається, що 20.12.2025 о 23.30 годині в м. Одеса, вул. Канатна, 53, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus NX д/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надала переваги в русі транспортному засобу Toyota Corolla 313723 (на синьому фоні), що рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення, чим порушила п. 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП..
Оскаржуваною постановою провадження по справі ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Миколюк А.П, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2026 року змінити в частині виду адміністративного стягнення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано вимоги ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, так як за матеріалами справи відсутні будь-які обставини, які б обґрунтовували застосування найбільш суворого виду адміністративного стягнення передбаченого санкцією статті.
Також вважали, що застосування штрафу є достатнім та пропорційним заходом адміністративної відповідальності, так як правопорушення мало типовий характер, властивий більшості справ.
Зазначали, що позбавлення права керування є невиправдано суворим заходом адміністративного впливу та вважали, що мета адміністративного стягнення може бути досягнуто шляхом застосування штрафу.
Явка в судове засідання 
Сторони були сповіщені належним чином про час, дату та місце судового засідання, до судового засідання засідання з`явились представник потерпілої особи та захисник особи, що притягуєтсья до адміністративної відповідальності, які надали свої пояснення.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши сторони, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення сторін та представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху..
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546545 від 21.12.2025 за ст.124 КУпАП,
- схемою місця ДТП від 20.12.2025 року,
- поясненнями свідка ОСОБА_2 
- відеозаписом з портативних відеореєстраторів УПП в Одеській області.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо висновків суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП, такий висновок підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є змінення постанови в частині накладення найменш суворого адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546545 від 21.12.2025 року вбачається, що 20.12.2025 о 23.30 годині в м. Одеса, вул. Канатна, 53, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus NX д/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надала переваги в русі транспортному засобу Toyota Corolla 313723 (на синьому фоні), що рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення, чим порушила п. 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП..
До протоколу поліцейськими додано: схема місяця ДТП, пояснення учасників ДТП.
Зі схеми ДТП, яка додана до матеріалів справи, убачається, що вона містить інформацію про графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, відображення транспортних засобів, причетних до ДТП, їх напрямки руху), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та містить інформацію про місце зіткнення транспортний засобів. Вказана схема підписана обома учасниками ДТП без зауважень (а.с. 2). В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували складеній схемі.
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що 20.12.2025 року він керуючи службовим автомобілем Toyota Corolla н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні., під час несення служби, рухався по головній дорозі по вул. Канатній в м.Одесі. На перехресті з вул. Базарною, водій автомобіля Lexus NX д/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виїжджаючи з другорядної дороги, не надала йому перевагу в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. При цьому водій не зупинилася та продовжила рух, намагаючись втекти з місця ДТП. Після нетривалого переслідування автомобіль Lexus зупинився, та з нього вийшла водій ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не заперечувала факт керування транспортним засобом, пропонувала владнати питання на місці, що узгоджується з поясненнями наданими під час судового засідання в суді першої інстанції.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , встановлено, що остання бачила поліцейський автомобіль, вважала, що він знаходиться на достатній відстані від неї тому вирішила продовжувати рух, зазначала про наявність механічних пошкоджень на обох транспортних засобах, також заперечувала проти перебування в стані алкогольного сп`яніння.
З відеозапису з портативних відеореєстраторів поліцейських встановлено, що водій автомобіля Lexus – ОСОБА_1 під час спілкування з поліцією визнає факт керування ДТП, а також те, що вживала алкогольні напої.
Вказані вище докази, узгоджуються між собою у зв`язку з чим апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог ПДР України, а саме під час руху за кермом автомобілю Lexus NX д/з НОМЕР_1 , здійснючи рух по другорядній дорозі, не надала дорогу транспортному засобу Toyota Corolla н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, який рухався головною дорогою, внаслідок чого настали наслідки у вигляді вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправильно застосовано вимоги ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставними, так як судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено з відеозапису наявного в матеріалах справи, під час судового засідання в суді першої інстанції не була згодна зі своєю провиною, що і було підставним застосувати саме стягнення у вигляді позбавлення права керування на шість місяців.
Щодо доводів апеляційної скарги, що застосування штрафу є достатнім та пропорційним заходом адміністративної відповідальності, так як правопорушення мало типовий характер, властивий більшості справ, дослідивши матеріали справи, відеозапис, апеляційний суд не встановив наявності жодних переконливих доказів в обґрунтування пом`якшення призначеного стягнення, які не долучались ні до матеріалів справи під час розгляду судом першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що позбавлення права керування є невиправдано суворим заходом адміністративного впливу та вважали, що мета адміністративного стягнення може бути досягнуто шляхом застосування штрафу, апеляційний суд вважає такі доводи не обґрунтованими належними доказами пом`якшення вини ОСОБА_1 , натомість з наявних доказів вбачається, що остання перебувала в стані сп`яніння та в суді першої інстанції не визнавала своєї провини, до того ж доказів в обґрунтування пом`якшення адміністративного стягнення за матеріалами справи відсутні.
Апеляційний суд під час апеляційного перегляду справи встановив факт відсутності обставин для зміни оскаржуваної постанови.
Інших переконливих доводів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази в обґрунтування вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлюючи матеріали ДТП, суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, а дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та вірно призначено адміністративне стягнення.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування – відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду      В.В. Кострицький