ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1368/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі
судді Лозинської І. В., 
секретар судового засідання Шовтюк І. В.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Фізичної особи - підприємця Каширкіна Максима Борисовича 
до Казенного підприємства "Кіровгеологія" в особі Управління виробничо - технічного 
обслуговування Казенного підприємства "Кіровгеологія" 
про стягнення 274359,87 грн 

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача за договором №130924 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобіля від 13.09.2024, 274359,87 грн, з яких, 83483,00 грн основного боргу, 6077,56 грн інфляційних втрат, 2682,57 грн 3% річних, 65116,74 грн пені, 117000,00 грн штрафу, а також судового збору.
Ухвалою від 16.10.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 24).
29.10.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позовних вимог з підстав, зокрема, відсутності повноважень у Козаня П.М. на підписання договору №130924 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобіля від 13.09.2024, відсутності відповідного наказу чи акту підприємства щодо необхідності ремонту автомобіля, зазначеного у вказаному договорі, а також того, що автомобіль станом на 08.07.2024 був у справному стані (а. с. 26 - 71).
11.11.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив із підтриманням позовних вимог з підстав, у ній викладених (а. с. 72 - 87).
18.11.2025 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив з підстав, у ньому викладених (а. с. 91 - 93).
08.12.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення (а. с. 94 - 100).
Ухвалою від 11.12.2025 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 14.01.2026, відклав підготовче засідання суду (а. с. 102).
17.12.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача з підстав, у них викладених (а. с. 104 - 107).
25.12.2025 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням відповіді від Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві на заяву від 25.12.2025 щодо надання інформації, з копією цієї заяви (а. с. 111 - 115).

05.02.2025 до суду від позивача надійшло клопотання від 04.02.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (а. с. 119).
Ухвалою від 05.02.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 122).
09.02.2026 до суду від відповідача надійшло заперечення на клопотання позивача щодо закриття провадження у справі у з підстав, у ньому викладених (а. с. 124 - 126).
Ухвалою від 30.03.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 15.04.2026 о 14:30, витребував у сторін належним чином засвідчену копію довіреності від 05.07.2025 №487/07-05, або письмово повідомити про її відсутність (а. с. 137 - 138). 
Ухвалою від 15.04.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 01.05.2026 о 10:00, направив ухвалу господарського суду до Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві для отримання інформації щодо результатів розгляду заяви в.о. директора Казенного підприємства "Кіровгеологія" Олександра Баннікова за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, 197, ч.1 ст. 289 КК України.
01.05.2026 до суду від Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві надійшла відповідь про результати заяви в.о. директора КП "Кіровгеологія" Олександра Баннікова за фактом вчинення кримінальних правопорушень, а саме, про надсилання відповідних матеріалів за фактом заволодіння транспортним засобом марки "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1 до Відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області (а. с. 146 - 149). 
Ухвалою від 01.05.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 15.05.2026 о 14:30, направив ухвалу господарського суду до Відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області для отримання відповідної інформації (а. с. 151 - 152).
15.05.2026 до суду від позивача надійшли пояснення у справі з копією ухвали Коростишівського районного суду від 04.03.2026 у справі №935/599/26 про повернення скарги заявнику за результатами розгляду скарги КП "Кіровгеологія" на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (а. с. 162 - 170).
Сторони повноважних представників в засідання суду не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом направлення ухвали господарського суду від 01.05.2026 в електронному вигляді в їх електронні кабінети, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа (а. с. 171, 171 на зв.).
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для справи і вирішення спору по суті, господарський суд
ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
13.09.2024 між Казенним підприємством "Кіровгеологія" (замовник, відповідач) в особі т.в.о. начальника УВТО КП "Кіровгеологія" Козаня П. М., який діє на підставі Положення та довіреності від 05.07.2024 №487/07-05, та ФОП Каширкіним М.Б. (виконавець, позивач) укладено договір №130924 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобілів (далі - договір, а. с. 6 - 8), п. 1.1 якого його предметом є надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобіля SKODA SUPERB легковий седан-в, 2006 р.в., сірий, реєстраційний № НОМЕР_2 , з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника, так і спеціально замовлених виконавцем (далі "послуги" та/або "роботи").

Відповідно до п. 1.2 договору конкретний перелік послуг з технічного обслуговування та діагностики, перелік запасних частин та матеріалів, що використовуються, а також перелік деталей та матеріалів, наданих замовником для виконання робіт визначається при кожному прийманні транспортного засобу та оформляється в робочій заявці. Перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, що використовує виконавець, зазначаються в актах виконаних робіт, які є невід`ємною частиною цього договору.
За п. 2.1 договору надання послуг здійснюється за зверненням замовника, яке може відбуватися в телефонному режимі, а заявки можуть бути надані поштовим/електронним відправленням та зберігаються сторонами до оформлення робочої заявки.
У будь-який зручний для сторін спосіб виконавець визначає дату та час представлення транспортного засобу для надання послуг (п. 2.2 договору).
Послуги надаються замовнику за умови пред`явлення ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) (п. 2.3 договору).
Послуги надаються замовникові на підставі договору та/або робочої заявки замовника, а також з урахуванням дійсного обсягу необхідних послу (дефектний акт) (п. 2.4 договору).
Для визначення обсягів та конкретних видів робіт по кожному транспортному засобу та його устаткування згідно з робочою заявкою замовника, представники виконавця проводять його діагностику, за результатами якої сторонами вноситься до робочої заявки (дефектний акт) перелік і об`єм необхідних ремонтних робіт (комплектність складових частин, які підлягають ремонту), а також можуть бути зазначені орієнтовні строки надання послуг. Якщо строки надання послуг не зазначені, виконавець надає послуги у строки, у які зазвичай реально надаються такі послуги з урахуванням строків купівлі та доставки запасних частин, комплектуючих, матеріалів, що використовуються при наданні послуг (п. 2.5 договору).
За п. 2.10 договору послуги, передбачені розділом 1 цього договору, вважаються наданими з моменту підписання акта виконаних робіт, який складається у 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін.
Пунктом 3.1 договору визначено, що прийняття транспортного засобу (його складових) на технічне обслуговування та/або ремонт здійснюється у присутності замовника, або його уповноваженого представника, шляхом складання дефектного акту транспортного засобу легкового автомобілю SKODA SUPERB реєстраційний номер НОМЕР_2 , його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту.
Дефектний акт транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування або ремонту підписується замовником та особою, відповідальною за прийняття на ремонт (п. 3.2 договору).
Згідно з п. 3.3 договору при прийнятті транспортного засобу на технічне обслуговування та/або ремонт його складових частин, замовником обов`язково надається свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, а також, у разі наявності - сервісна книжка (якщо на транспортний засіб/його складові діє гарантія). Дані документи, за рішенням виконавця (з урахуванням необхідності їх використання під час ремонту), або повертаються замовнику одразу після їх огляду виконавцем, або - після надання послуг разом з транспортним засобом.
Відповідно до п. 3.4 договору повернення транспортного засобу (його складових частин) замовнику відбувається при обов`язковій наявності довіреності та паспорту довіреної особи, або іншого документа, що його заміняє.
Порядок розрахунків визначено розділом 4 договору.
Так, п. 4.1 договору визначено, що розрахунки здійснюються замовником в безготівковій формі на поточний рахунок виконавця в національній валюті України (гривні), шляхом перерахування попередньої оплати в розмірі 100 % згідно виставленого рахунку.
За п. 4.3 договору, замовник надає виконавцю право притримувати, відповідно до положень ст. 594 ЦК України, транспортний засіб (його складові) на території сервісного центру виконавця, в якості забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором.
Відповідно до п. 5.1 договору виконавець зобов`язаний:
- своєчасно та якісно виконувати роботи, які є предметом цього договору (пп. 5.1.1);
- надавати замовнику на підпис акт виконаних робіт, які фактично були виконані, згідно порядку виконання робіт зазначеному у розділі 2 цього договору (пп. 5.1.4);
- передати замовнику транспортний засіб після проведення всіх узгоджених ремонтних робіт та/або робіт з технічного обслуговування транспортного засобу, за виключенням випадку, передбаченого п. 4.3 договору (пп. 5.1.5).
Виконавець має право вимагати від замовника оплатити вартість фактично виконаних послуг, використаних матеріалів (запасних частин) виконавця, а також компенсувати вартість матеріалів (запасних частин), замовлених виконавцем для виконання послуг, у разі розірвання цього договору за ініціативою замовника (пп. 5.2.3 п. 5.2 договору).
Відповідно до пп. 5.3.1, 5.3.2 п. 5.3 договору замовник зобов`язаний:
- проводити оплату робіт, виконаних виконавцем у відповідності умов договору;
- оплатити рахунок на оплату виконаних робіт, прийняти виконані виконавцем роботи, підписати акт виконаних робіт, або надати вмотивовану письмову відмову від підписання такого акту протягом доби, з дня отримання від виконавця повідомлення про виконання робіт. У разі ненадання вмотивованої письмової відмови від підписання акту виконаних робіт в зазначений строк, такий акт вважається підписаним (прийнятим) замовником.
За п. 6.1 договору у випадку неналежного виконання або відмови від виконання умов дійсного договору винна сторона повинна сплатити іншій пеню в розмірі 0,2% за кожен день такого неналежного виконання від вартості невиконаних робіт або неоплачених послуг.
Згідно із п. 6.2 договору якщо після підписання акту виконаних робіт, або протягом 3 (трьох) діб з моменту отримання від виконавця відповідного повідомлення про закінчення ремонтних робіт, замовник не забере належний йому транспортний засіб з території виконавця, замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від вартості робіт/послуг, зазначених у відповідному акті виконаних робіт або рахунку, якщо акт виконаних робіт сторонами не підписаний) за кожну добу за весь період перебування транспортного засобу на території виконавця, що починається з дати складання акту виконаних робіт (якщо він був підписаний сторонами), або з 4-ої (четвертої) доби після отримання замовником повідомлення про закінчення ремонтних робіт.
При простроченні виконання грошового зобов`язання замовник надає виконавцю право притримувати транспортний засіб (його складові) на території виконавця, в якості забезпечення виконання грошового зобов`язання згідно договору виходячи з розрахунку - 300,00 грн з урахуванням ПДВ за кожен день перебування транспортного засобу на території виконавця (п. 6.3 договору).
За умовами п. 8.3 договору він вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 30.12.2025, а в порядку взаємних розрахунків зберігає юридичну силу - до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.
Виконавець провів огляд автомобіля SKODA SUPERB реєстраційний № НОМЕР_2 , його складових; на виконання п. 3.1 договору сторони підписали дефектний акт № 130924 від 13.09.2024 з метою надання послуг з технічного обслуговування та ремонту (а. с. 11). 
18.09.2024 складено акт виконаних робіт №180924, який підписано сторонами. Зі сторони відповідача даний акт підписано уповноваженою особою Козанем П. М
Відповідно до акту виконаних робіт № 180924 від 18.09.2024 вартість робіт становить 83483,00 грн. 
12.05.2025 та 17.07.2025 ФОП Каширкін М. Б. звертався до відповідача з відповідними листами - попередженнями про сплату боргу, де зазначено, що у разі не його не сплати залишає за собою право притримання транспортного засобу на території сервісного центру та буде вимушений звернутись до суду для стягнення заборгованості та штрафних санкцій (а. с. 14 - 15).
Відповідь на претензії отримано не було, заборгованість не погашено.
Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяві від 28.10.2025 зазначає, що КП "Кіровгеологія" не укладало договір №130924 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобілів від 13.09.2024 з ФОП Каширкіним М. Б.; вказує на відсутність як повноважень у Козаня П. М. на підписання зазначеного договору №130924, так і відповідного наказу чи акту підприємства щодо необхідності ремонту автомобіля, зазначеного у вказаному договорі; за твердженнями відповідача, автомобіль станом на 08.07.2024 був у справному стані, Козань П. М. виїхав на автомобілі з території УВТО і не повернув транспортний засіб, у зв`язку з чим, КП "Кіровгелогія" подано заяву до управління поліції про незаконні дії Козаня П. М., пов`язані з автомобілем SKODA SUPERB реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 26 - 71). 

2. Норми права, які застосував господарський суд. 
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. 

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ч. 1 ст. 246 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 83483,00 грн основного боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, договір №130924 про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та діагностики автомобілів від 13.09.2024 підписано зі сторони відповідача в. о. начальника УВТО Казенного підприємства "Кіровгеологія" Козанем П. М.
За наказом Державної служби геології та надр України №18/ОС від 31.05.2024 на Козаня П.М. покладено виконання обов`язків начальника УВТО Казенного підприємства "Кіровгеологія" до призначення працівника на вказану вакантну посаду (а. с. 82).
У матеріалах справи є копія Положення про УВТО Казенного підприємства "Кіровгеологія", затверджене наказом Казенного підприємства "Кіровгеологія" №14 від 12.03.2024 (далі - Положення), відповідно до п. 2.1 якого УВТО є відокремленим підрозділом Казенного підприємства "Кіровгеологія" та не є юридичною особою (а. с. 16 - 20).
Згідно з п. 2.6 Положення УВТО має право на підставі доручення від імені Казенного підприємства "Кіровгеологія" укладати господарські договори з іншими підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності згідно чинного законодавства України та вимог внутрішніх актів КП "Кіровгеологія" та нести по ним відповідальність.
Відповідно до копії довіреності №488/07-08 від 08.07.2024 (діяла до 30.09.2024) виконуючий обов`язків генерального директора Казенного підприємства "Кіровгеологія" Ясельський М. І. уповноважив в. о. начальника УВТО Казенного підприємства "Кіровгеологія" Козаня П. М. на право підписання від імені філії в особі УВТО КП "Кіровгеологія" із дотриманням вимог законодавства у сфері публічних закупівель строкових договорів із фізичними та юридичними особами про надання послуг, забезпечення контролю повноти їх виконання, підписання актів здачі-приймання наданих послуг, їх оплати (а. с. 10).
Тому суд робить висновок, що спірний договір є правомірним, адже відповідачем не доведено недійсність вказаної довіреності.
Як встановив суд, на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги по ремонту автомобіля на суму 83483,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт №180924 від 18.09.2024, підписаним його сторонами (а. с. 12).
Доказів на підтвердження сплати заборгованості за отримані послуги, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.
Таким чином, відповідач оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за ним обліковується заборгованість в розмірі 83483,00 грн.
Враховуючи, що надання позивачем послуг та порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині їх своєчасної оплати підтверджено матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення 83483,00 грн основного боргу.

4. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 65116,74 грн пені, нарахованої за період з 19.09.2024 по 14.10.2026.
Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із п. 6.1 договору у випадку неналежного виконання або відмови від виконання умов дійсного договору винна сторона повинна сплатити іншій пеню в розмірі 0,2% за кожен день такого неналежного виконання від вартості невиконаних робіт або неоплачених послуг.
Суд враховує, що у визначений позивачем період нарахування пені діяла норма ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
З огляду на встановлені судом обставини, станом на 19.09.2024 відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором на суму 83483,00 грн основного боргу.
Разом з тим, Господарський кодекс України втратив чинність з 28.08.2025 у зв`язку з введенням в дію Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" №4196-IX від 09.01.2025.
Таким чином, в період нарахування пені з 19.09.2024 по 27.08.2025 діяла норма ч. 6 ст. 232 ГК України, а з 28.08.2025 по 14.10.2026 відповідна норма ГК України втратила чинність. Водночас загальний період нарахування пені з 19.09.2024 по 14.10.2026 перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Визначаючись відносно застосування норми ч. 6 ст. 232 ГК України до спірних правовідносин сторін, суд виходить з того, що відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (постанова Верховного Суду від 28.10.2025 у справі №920/51/23).
Проаналізувавши зміст спірного договору суд встановив, що його положеннями не визначено більш тривалий, ніж визначений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій. Отже, нарахування пені за порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару слід проводити з 19.09.2024 по 19.03.2025. Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність позову щодо стягнення пені в розмірі 11338,96 грн пені, тому в задоволенні позову в частині стягнення 53777,78 грн пені слід відмовити.

5. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 6077,56 грн інфляційних втрат та 2682,57 грн 3% річних.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.
У свою чергу, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.
При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.
Здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо 3% річних та інфляційних втрат за допомогою правового порталу України "Ліга Закон"-"Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" з 19.09.2024 по 14.10.2025 суд встановив, що задоволенню підлягають інфляційні втрати в сумі 6077,56 грн; розмір 3% річних, які підлягають задоволенню, складає 2680,94 грн. У стягненні 1,63 грн 3% річних слід відмовити.

7. Щодо стягнення 1170000,00 грн плати за притримання транспортного засобу. 
Позивач зазначив, що, у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості за послуги зберігання, скористався передбаченим ст. 594 ЦК України правом притримання транспортного засобу.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, притриманням.
Загальний правовий зміст такого способу забезпечення зобов`язань як притримання визначається статтями 594-597 ЦК України.
Частинами 1 та 2 ст. 594 ЦК України передбачено, що кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 594 ЦК України об`єктом притримання є речі. 
За положеннями ч. 1 ст. 595 ЦК України кредитор, який притримує річ у себе, зобов`язаний негайно повідомити про це боржника.
Таким чином, норми ст. 594, 595 ЦК України надають кредитору, який правомірно володіє річчю, право на її притримання до виконання боржником зобов`язання та покладають на кредитора обов`язок негайного повідомлення боржника про притримання такої речі.
Відповідно до висновку Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.04.2024 у справі №916/101/23, притримання реалізується тільки тоді, коли кредитор письмово повідомив боржника про фактичні умови застосування притримання та його початок, і таке повідомлення кредитор зробив якомога швидше з моменту виникнення прострочення виконання боржником зобов`язання, проте у будь-якому разі одразу після отримання кредитором першої письмової вимоги боржника (поклажодавця) повернути річ шляхом надання письмової відповіді про застосування притримання. У разі невиконання вказаних умов кредитор зобов`язаний повернути майно боржнику навіть за умови наявності боргу за його зберігання, виготовлення та утримання.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано обов`язок негайного повідомлення відповідача про притримання транспортного засобу, що виключає можливість в даному випадку застосування такого способу забезпечення зобов`язання.

Так, з наявних у справі листів вбачається, що позивач листом від 12.05.2025 повідомив відповідача про застосування притримання автомобіля на підставі ст. 594 ЦК України до повної оплати боргу. Зазначений лист не може бути врахований судом як належний доказ негайного повідомлення відповідача про притримання, оскільки тривалий час (понад 6 місяців) ним не виконувалася вимога щодо негайного повідомлення відповідача про притримання транспортного засобу. 
Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 117000,00 грн плати за притримання транспортного засобу задоволенню не підлягає.

8. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача негайно після виконання рішення суду зняти притримання з автомобіля Skoda Super B, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, зокрема, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.
При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права. Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Наведені висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18.
З огляду на те, що правом притримання транспортного засобу у зв`язку з невиконанням боржником у строк зобов`язання щодо оплати боргу за надані послуги скористався позивач, в даному випадку з боку відповідача відсутнє порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів позивача, а тому підстави для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача зняти притримання з автомобіля Skoda Super B, державний номерний знак НОМЕР_1 . відсутні.
Таким чином, позивачем невірно обрано спосіб захисту прав в цій частині.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.
Разом з тим, позивач не конкретизував, які саме дії слід вчинити відповідачу задля забезпечення поновлення прав позивача.
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог незалежно від інших встановлених судом обставин.

9. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи є копія платіжної інструкції №90 від 26.09.2025 про сплату позивачем 6762,02 грн судового збору за одну вимогу майнового характеру і одну вимогу немайнового характеру (а. с. 4).
З огляду на часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2422,40 грн, з урахуванням коефіцієнта для пониження ставки судового збору у розмірі 0,8 (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") за вимогу майнового характеру. 
З урахуванням зазначеного, позивач має право на повернення з Державного бюджету України частини сплаченої суми судового збору у розмірі 1047,30 грн (6762,02-5714,72) за його клопотанням, шляхом постановлення відповідної ухвали господарського суду.
Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Казенного підприємства "Кіровгеологія" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 8/9; код ЄДРПОУ 14308279) в особі Управління виробничо - технічного обслуговування Казенного підприємства "Кіровгеологія" (12504, Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, вул. Київська, 149, код ЄДРПОУ 33104171) на користь Фізичної особи - підприємця Каширкіна Максима Борисовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ):
- 83483,00 грн основного боргу;
- 6077,56 грн інфляційних втрат;
- 2680,94 грн 3% річних;
- 11338,96 грн пені;
- 2422,40 судового збору.

3. Відмовити у стягненні 1,63 грн 3% річних.

4. Відмовити у стягненні 53777,78 грн пені.

5. Відмовити у стягненні 117000,00 грн плати за притримання транспортного засобу.

6. Відмовити у задоволені позовної вимоги про зобов`язання Казенного підприємства "Кіровгеологія" в особі Управління виробничо - технічного обслуговування Казенного підприємства "Кіровгеологія" негайно після виконання рішення суду зняти притримання з автомобіля Skoda Super B, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.05.26 

Суддя Лозинська І.В. 

Віддрукувати: 
1 - до справи
2,3 - сторонам через Електронний суд