КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/43264/24 Головуючий у 1 інстанції: Кондратенко О.О.
Провадження № 22-ц/824/11156/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів: 
судді-доповідача Шебуєвої В.А., 
суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Шевченка Євгена Тарасовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий квартал», на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2026 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий квартал» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та відшкодування завданих збитків,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Старий квартал» (далі - ТОВ «Старий квартал») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та відшкодування завданих збитків. Зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 2010 року ТОВ «Старий квартал» належить приміщення № 2 (групи приміщень № 5) площею 18,20 кв. м, місця спільного користування площею 10,40 кв. м (в літ. А), загальною площею 28,60 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідком проведеної інвентаризації було виявлено, що вказані приміщення зайняті відповідачкою ОСОБА_1 разом з її чоловіком. Відповідачка, користується належними ТОВ «Старий квартал» без договору оренди, а тому повинна відшкодувати збитки у вигляді вартості оренди, що за розрахунком ТОВ «Старий квартал» складає 635 520,00 грн.
ТОВ «Старий квартал» просило суд:
усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом виселення ОСОБА_1 з нежитлового приміщення № 2 (групи приміщень № 5) площею 18, 20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдані збитки у розмірі 635 520,00 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2026 року в задоволенні позову ТОВ «Старий квартал» відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Старий квартал» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність і безпідставність позовних вимог ТОВ «Старий квартал», оскільки останнє є власником приміщення № 2 (групи приміщень № 5) площею 18,20 кв. м, місця спільного користування площею 10,40 кв. м (в літ. А), загальною площею 28,60 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Факт наявності перешкод у здійсненні ТОВ «Старий квартал» його права власності є фактичне та безпідставне знаходження ОСОБА_1 у вказаних приміщеннях всупереч неодноразовим вимогам про їх звільнення. ОСОБА_1 протиправно займає вказані приміщення, а тому позовні вимоги ТОВ «Старий квартал» є законними та обґрунтованими.
Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу представника ТОВ «Старий квартал». Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В апеляційній інстанції представник ТОВ «Старий квартал» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Представник4 ОСОБА_1 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 2010 року ТОВ «Старий квартал» є власником нежилих приміщень №2 (групи приміщень №5) площею 18,20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., що складає 2/100 частини від нежитлового будинку, площею 1450,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 серпня 2021 року є власником нежилих приміщень № 5 площею 20,1 кв.м., МСК площею 10,5 кв.м., частина сходів площею 1,1 кв.м., (Літера А) за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 займає належні йому приміщення без дозволу та без договору оренди, ТОВ «Старий квартал» просило усунути наявні перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 з нежитлового приміщення № 2 (групи приміщень № 5) площею 18, 20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування завданих збитків 635 520,00 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Старий квартал». З рішенням суду колегія суддів погоджується. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Тобто, власник або співвласник нерухомого майна має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а відповідно, вимагати у інших осіб усунення перешкод у здійсненні права власності, в тому числі і шляхом надання вільного доступу до його майна, у разі наявності у нього певних перешкод, що також пов`язане і з наявним у нього обов`язком щодо утримання свого майна та забезпечення його належного стану. 
При цьому відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених вимог ТОВ «Старий квартал» надало суду адресовану ОСОБА_1 вимогу щодо звільнення приміщення від 05 вересня 2024 року №03-127/2024, докази відправлення вказаної вимоги на адресу ОСОБА_1 , копію плану першого поверху літ «А`будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складений за участі представників ТОВ «Старий квартал», орендаря ТОВ «Світрент» та двох понятих акт візуального обстеження нерухомого майна від 01 липня 2024 року.
Надані позивачем документи не належними та достатніми доказами зайняття відповдіачкою належних ТОВ «Старий квартал» нежилих приміщень №2 (групи приміщень №5) площею 18,20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., що складає 2/100 частини від нежитлового будинку, площею 1450,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони мають загальний інформаційний характер.
В акті візуального обстеження нерухомого майна від 01 липня 2024 року, складеного комісією представників ТОВ «Старий квартал», орендаря ТОВ «Світрент» та двох понятих, зазначено, що ними проведено візуальне обстеження нежитлового приміщення № 2 (групи приміщень № 5) площею 18, 20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення візуального обстеження комісія встановила відсутність доступу до приміщення, внаслідок заміни дверного замка сторонніми особами, відтак, провести огляд приміщення виявилося неможливим. Також в акті зазначено, що за інформацією представника власника приміщення воно незаконно зайняте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2023 року. Внаслідок переговорів з ОСОБА_3 , останній не має наміру звільнити неналежне йому приміщення.
Відтак, про зайняття нежилих приміщень № 2 (групи приміщень № 5) площею 18,20 кв.м., місця спільного користування площею 10,40 кв.м. (в літ. А), загальною площею 28,60 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у вказаному акті було встановлено виключно зі слів представника ТОВ «Старий квартал».
Відповідачка ОСОБА_1 заперечувала факт порушення прав позивача та зайняття нею належних ТОВ «Старий квартал» приміщень. Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Старий квартал» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та відшкодування завданих збитків.
Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції було надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Апеляційна скарга ТОВ «Старий квартал» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченка Євгена Тарасовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий квартал», залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року. 

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.