Справа № 188/1199/24 
Провадження № 2/188/233/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Курочкіної О.М. 
секретар судового засідання Сахно А.А. 
справа №188/1199/24
позивачі: 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач: 
Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області
про визнання права приватної власності 
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, ОСОБА_1 , разом з сином ОСОБА_2 отримали у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,5 кв.м., на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.01.2001 року,виданого Лисичанським горисполкомом. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто кожному 
належить 1/2 частини квартири. Квартира приватизована згідно із законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 15.01.2001 р. №11 Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області (ЄДРПОУ 04051951), право власності на вищезазначену квартиру було зареєстроване Лисичанським державним малим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» і записано у реєстрову книгу за № 591 кн. 26 від 18 січня 2001
року.
У відповідності Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , складеного 19 грудня 2000 року: квартира знаходиться на 8-му поверсі дев`ятиповерхового будинку, і складається із жилих кімнат: із них 1-а кімната 11,9 кв.м, 2-а кімната 9,1 кв.м., 3-я кімната 14,7 кв.м. Жила площа квартири 35,7 кв.м.; кухня окрема (загальна площа 9,4 кв.м.; ванна кімната 2,5 кв. м.; туалет 1,0 кв.м.; коридор 11,3; 7,8 кв.м. кладовка ,05 кв.м.; балкон 0,9 кв.м.; лоджія 1,4 кв.м. Загальна площа квартири 70,5 кв.м., корисна площа квартири 68,2 кв.м.
Право власності на квартиру 
АДРЕСА_2 , позивачі не встигли своєчасно зареєструвати в електронному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому будь-які відомості про право власності на вищезазначену квартиру відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Це підтверджується Інформаційною довідкою №371515634 від 26.03.2024 року.
Для реєстрації права власності спільної квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_3 , Департамента адміністративних
послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кучеренко Євгена
Анатолійовича, Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур
Дніпровської міської ради №71950839 від 07 березня 2024 року позивачам було відмовлено в проведенні реєстраційних дій квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває в їх спільній сумісній власності, в зв`язку з неможливістю отримання архівних відомостей про реєстрацію права власності на паперових носіях КП «БТІ». Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (Луганська обл.), що позбавляє їх можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з
військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату подання заяви до суду триває.
Відповідно до діючого Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово
окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку
територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області станом на теперішній час перебуває в окупації.
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідності до законодавства, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.01.2001 року, виданого Лисичанським горисполкомом, набули право власності (спільна сумісна власність) на квартири АДРЕСА_2 , однак не мають можливості зареєструвати право власності у зв`язку з окупацією ворогом міста Лисичанськ.
ОСОБА_2 , на даний час перебуває на службі в ЗСУ, тому не має змоги брати участь у розгляді справи, в зв`язку з чим, ним було надано Доручення його матері, ОСОБА_1 за Довіреністю НСР
571479 від 20.01.2024 р. , яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б, зареєстрована в реєстрі за №64, представляти його інтереси в усіх державних органах влади та в судах.
Таким чином у Позивачів відсутня можливість отримати відомості про раніше зареєстроване право власності на нерухоме майно.
Позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном та не мають можливості отримати відповідну компенсацію за пошкодження свого нерухомого майна, що порушує їх право власності.
Позивачка, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зазначене рішення необхідне для захисту майнових прав.
Позивачі просять суд визнати за ними право власності на належне їм майно. 
В судове засідання стороною позивачів надано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.
Сторона відповідача про розгляд справи належним чином неодноразово повідомлена, від відповідача не надійшло відзиву, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи .
Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2001 року номер НОМЕР_1 виданого Лисичанським виконкомом позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
Належність позивачам квартири АДРЕСА_1 підтверджується також технічним паспортом , складений Лисичанським КП «БТІ».
Проспект Леніна у м. Лисичанськ перейменовано на АДРЕСА_4 . Зміна назви була затверджена належним рішенням у межах виконання закону про декомунізацію.
Відповідно до паспорту та довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, позивач є внутрішньо переміщеною особою.
Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №71950839 від 07.03.2024 року позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав па нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: - після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.
.Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18). 
Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.
Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.
Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачу для отримання матеріального відшкодування від держави.
Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.
Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.
Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд бере до уваги, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 позивачам належить квартира на праві спільної сумісної власності , а тому суд не визначає частки належного позивачам майна, питання виділу частки відповідно до ст. 392 ЦК України, не вирішується, рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. 
При вирішення питання про зобов`язання уповноваженого органу зареєструвати право власності позивачів на квартиру керується практикою Верховного Суду. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності.
Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17 та у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права приватної власності на нерухоме майно задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
В задоволенні інших вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна