Справа № 645/5881/26
Провадження № 1-кп/645/466/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м. Харків 

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 12026221170000168 від 01 червня 2026 року за обвинуваченням:  
ОСОБА_3 ,
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця,уродженця с-з «Перемога», Харківського району, Харківської області, з вищою освітою, пенсіонера,
одруженого, дітей або осіб похилого віку на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2026 року ОСОБА_3 , приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився за адресою: м. Харків, вул. Каденюка, поблизу буд. 23, де в цей час ОСОБА_3 , побачив на землі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, та у нього виник злочинний умисел на привласнення банківської картки.
Власником вищевказаної банківської картки є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку остання загубила з власної необережності.
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка відповідно до примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цих спеціальних платіжних засобів, не маючи наміру її повертати власнику, привласнив вказану банківську картку, а саме: АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поклав її у подальшому до себе в кишеню.
Таким чином, ОСОБА_3 , з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходились на рахунку вказаної банківської карти, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для привласнення офіційного документу, яким є банківська картка АТ КБ «ПриватБанк», і яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом.
У подальшому, ОСОБА_3 , з вказаним офіційним документом - банківською картою АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданою на ім`я ОСОБА_4 , з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме: на покупки товарів та продуктів харчування, розмір яких не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , подав заяву, складену у присутності адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, згоден із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 отримала копії матеріалів дізнання по кримінальному провадженню та подала заяву, згідно якої їй, як потерпілій роз`яснена суть ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не заперечує проти такого розгляду.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судим, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, неповнолітніх дітей не має, пенсіонер. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Згідно ст. 53 КК України - штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, раніше не засуджений, пенсіонер, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без обмеження його волі та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафа в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Роз`яснити  ОСОБА_3 , що згідно п.п. 8, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, зі змінами внесеними 10.01.2023 року - засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.  Якщо засуджений не з`явився до органу пробації, не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації з урахуванням наявної інформації про засудженого надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням, відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.
 
Речові докази – DVD-R диск з відео файлами: «А18_20260516134700» та «D01_20260516134100», що зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
 
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя - ОСОБА_1