Кримінальне провадження № 703/3904/26 
1-кп/703/535/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судових засідань ОСОБА_2 

розглянувши в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №12026255350000081 від 27 квітня 2026 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, працюючого мийником ТОВ «Агро-Рось», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12 квітня 2026 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в напрямку с. Макіївка, що розташована по вул. Центральна в с. Самгородок Черкаського району Черкаської області, в ході словесної сварки з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, штовхнув останнього обома руками в ділянку грудної клітини, від чого потерпілий впав та коли підвівся, ОСОБА_3 , продовжуючи протиправність своїх дій, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, а саме перенісся, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця м`яких тканин носа, які, згідно висновку судово-медичного експерта від 21 травня 2026 року №02-01/352, за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належать до категорії легких. 
Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.125 КК України.
Судом встановлено, що до обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
- письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_5 , у якій обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, згоден із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні. З врахуванням визнання своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив призначити йому покарання у виді штрафу;
- письмова заява малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , складена у присутності законного представника ОСОБА_6 , в якій він висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , повідомив про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні;
- матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №12026255350000081 від 27 квітня 2026 року.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів, що зазначені заяви як обвинуваченого, яка складена у присутності захисника, так і малолітнього потерпілого, яка складена у присутності законного представника, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд даного кримінального провадження в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового розгляду кримінального провадження за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються та суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів, у зв`язку з чим визнає їх доведеними у повному обсязі, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.
Вищевказані фактичні обставини поза розумним сумнівом у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке сформульоване прокурором в обвинувальному акті, та дії обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, на думку суду, кваліфіковані вірно.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, обставини вчинення проступку, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло за собою тяжкі наслідки; відношення обвинуваченого до скоєного, який визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у повному обсязі; особу ОСОБА_3 , який має молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є несудимим, працевлаштований; висновок експерта №82 за результатами судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого: ОСОБА_3 станом на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто на 12 квітня 2026 року, виявляв ознаки легкої розумової відсталості з помірно вираженими, компенсованими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого типу. Вказаний хворобливий розлад психічної діяльності не позбавляв підекспертного здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій. На теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з помірно вираженими, компенсованими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого типу. Вказаний розлад не позбавляє на теперішній час ОСОБА_3 здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, ОСОБА_3 не потребує; враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме – щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме – вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дітей; та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу, та вважає, що підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст.69 КК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провдаженні відсутні.
Керуючись ст.369-370, 373-374, 376, 381-382 КПК України, ст.4, 12, 65, 66, 67, ч.1 ст.125 КК України, - 

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Копію даного вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, направити учасникам судового провадження. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його отримання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Головуючий ОСОБА_1