Справа № 991/8597/26
Провадження № 11-сс/991/458/26
Слідчий суддя ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.06.2026 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). 
За змістом скарги скаржник зазначив, що 19.06.2026 він подав до НАБУ заяву про вчинення посадовими особами Державного бюро розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Чернівецької обласної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189, 255, 256, 289, 364, 366, 367, 387, 396 Кримінального кодексу України (далі - КК України). 
Зокрема, ОСОБА_6 стверджує, що 22.03.2024 у нього був викрадений транспортний засіб. 12.02.2026 скаржник звернувся до Державного бюро розслідування з заявою про вчинення злочину посадовими особами співробітниками поліції Чернівецької області. Водночас відомості про вчинення злочину посадові особи Державного бюро розслідувань не внесли до ЄРДР. Також ОСОБА_6 також звертався з відповідною заявою та поясненнями до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Водночас жодні із заяв на переконання ОСОБА_6 не були розглянуті.
У відповідь ОСОБА_6 отримав лист т.в.о. Керівника Управління ОСОБА_7 від 25.06.2026, в якому йшлося про те, що викладені у його заяві обставини не містять будь-яких даних, які б свідчили про вчинення зазначеними особами кримінальних правопорушень, передбачених КК України та віднесених до підслідності НАБУ, та не дають підстав стверджувати про наявність будь-яких ознак кримінальних правопорушень, а отже і початку досудового розслідування.
На думку ОСОБА_6 , чинний КПК України не передбачає процедури оцінки, з`ясування чи визначення підслідності заяви до моменту її реєстрації в ЄРДР - ні правоохоронцем, ні прокурором.
Слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 та своєю ухвалою від 30.06.2026 відмовив у її задоволенні.
На переконання слідчого судді, у скарзі та долученій до неї заяві відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення посадовими особами Державного бюро розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Чернівецької обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування. 

Вимоги апеляційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
ОСОБА_6 не погодився з ухвалою слідчого судді від 30.06.2026, а тому звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про задоволення його скарги.
Узагальнено посилається на те, що стаття 214 КПК України закріплює обов`язок органу досудового розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та не вимагає оцінки цими суб`єктами заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину. Ця норма закону є обов`язковою для виконання, а тому слідчий суддя повинен був захистити його порушені права. 

Позиції учасників судового провадження
Учасники судового провадження в судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. 
Від ОСОБА_6 до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає проведенню розгляду. 

Мотиви суду
Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, перевірила доводи апеляційної скарги, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, та дійшла таких висновків.
Слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Частиною 1 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
На досудовому провадженні, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З матеріалів судового провадження колегія суддів встановила, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Уповноважених осіб НАБУ. В обґрунтуваннях скарги послався на порушення вимог ст. 214 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою про ймовірне вчинення посадовими особами Державного бюро розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Чернівецької обласної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189, 255, 256, 289, 364, 366, 367, 387, 396 КК України).
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані в заяві ОСОБА_6 відомості не містять конкретних і об`єктивних даних, які б реально свідчили про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, або підтверджували факт реальності самої події злочину з боку службових осіб Державного бюро розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Чернівецької обласної прокуратури. Сама по собі заява ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні скаржника про протиправність дій правоохоронців через незгоду з процесуальними рішеннями щодо його попередніх звернень. Слідчий суддя наголосив, що для початку досудового розслідування та внесення відомостей до ЄРДР недостатньо лише припущень заявника, а уповноважені особи НАБУ мають право аналізувати зміст звернення на предмет наявності в ньому вагомих і фактичних обставин злочину. Оскільки таких даних виявлено не було, факт протиправної бездіяльності детективів НАБУ не знайшов свого підтвердження.
Окрім цього, в частині вимог щодо невнесення відомостей за іншими ст. КК України, а саме 189, 255, 256, 289, 366, 367, 387, 396 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість їх розгляду по суті, оскільки ці правопорушення не належать до корупційних чи інших пов`язаних злочинів, визначених приміткою до статті 45 КК України, та відповідно до норм КПК України не відносяться до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Колегія суддів перевірила матеріали провадження, та погоджується з позицією слідчого судді про те, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б об`єктивно свідчили про вчинення кримінальних правопорушень. На підтвердження цього колегія суддів зазначає таке.
Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч. 2 ст. 214 КПК України).
Проте зазначена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Водночас для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (з огляду на недостатню обізнаність заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але разом з тим достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Тобто реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.
Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».
Крім того, за правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Застосовуючи наведені правові позиції до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що зміст заяви ОСОБА_6 не містить фактичних даних, які б вказували на подію кримінального правопорушення. Наведені скаржником обставини зводяться до висловлення незгоди з діями та рішеннями посадових осіб Державного бюро розслідувань, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та Чернівецької обласної прокуратури щодо розгляду його попередніх звернень. Сама по собі незгода з процесуальною поведінкою уповноважених осіб правоохоронних органів або суб`єктивне переконання заявника в їх неправомірності за відсутності конкретних відомостей про час, місце та спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння не є автоматичною підставою для початку нового кримінального провадження.
Отже, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.
Доводи в апеляційній скарзі вказаних вище висновків не спростовують, а тому вона задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.06.2026 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя        ОСОБА_2 

Судді           ОСОБА_3 

ОСОБА_4