Справа № 504/297/17 
Номер провадження 2/504/47/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Вінської Н.В.,
секретаря судового засідання Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ «Марфін Банк» - Мезнер О.Е. звернувся до суду із позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 00487/R від 25 лютого 2008 року в сумі 298 514,08 грн. (двісті дев`яносто вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень та вісім копійок) в тому числі:
- 151 320,13 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча триста двадцять гривень та тринадцять копійок) поточна заборгованість за наданим Кредитом (основний борг); 
- 2 345,46 грн. (дві тисячі триста сорок п`ять гривень та сорок шість копійок) - заборгованість по сплаті відсотків; 
- 39 809,44 грн. (Тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`ять гривень 44 копійки) заборгованість за пенею за несплату відсотків за користування кредитом заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 
- 11 165,84 грн. (одинадцять тисяч сто шістдесят п`ять гривень та вісімдесят чотири копійки) штраф за невиконання прийнятих зобов`язань;
- 93 873, 21 грн. (дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят три гривні та двадцять одна копійка пеня нарахована станом на 14.10.2014р. та яка підлягає сплаті на підставі порушений позичальником п.3. Додаткової угоди від 14.10.2014р. до Кредитного договору. 
Свої позовні вимоги позивача обґрунтовує тим, що 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №00487/R2 з терміном погашення по 24 лютого 2015 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 56 845,11 дол. США (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок п`ять доларів США та одинадцять центів США) на наступні цілі: придбання автомобіля Nissan Pathfinder, 2007 р.в. в сумі 35 000,00 дол. США (тридцять п`ять тисяч доларів США), а також у сумі 21 845,11 дол. США (двадцять одна тисяча вісімсот сорок п`ять доларів США та одинадцять центів США) на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених Кредитним договором, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 11,5% (одинадцять цілих та п`ять десятих відсотка) річних за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом.
Банк повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання.
12 листопада 2010 року Банк змінив своє найменування на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МАРФІН БАНК» (скорочене найменування - ПАТ «МАРФІН БАНК»), який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК у повному обсязі по усім його правам та обов`язкам.
Додатковою угодою №1 від 14.10.2014р. до Кредитного договору була змінена валют у виконання зобов`язання. П 1.1.3, 1.2.1., 1.3. Додаткової угоди було передбачено, що з 14 жовтня 2014р. видача траншів за Кредитом у доларах США не здійснюється. Сторони дійшли згоди, шо після зміни валюти виконання зобов`язання за цим Договором, основною валютою виконання зобов`язань є гривня. Термін погашення кредитної лінії було продовжено до 24 лютого 2017 року.
У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 надала Банку в заставу транспортний засіб, а саме: авто марки Nissan, тип ТС-легковий, рік випуску-2007, колір чорний, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна-3954 см, реєстраційний номер- НОМЕР_2 . 
Також у забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 25 лютого 2008р. був укладений Договір поруки № 00360r2. Поручитель зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором солідарно, у повному обсязі.
ОСОБА_1 систематично порушує строки погашення Кредиту, сплати відсотків за Кредит. У зв`язку з чим листом вих. № 1456/01 від 19.10.2016 року відповідачі були повідомлені Банком про необхідність дострокового погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі на протязі 30-ти днів від дня отримання зазначеного повідомлення.
Листи відправлені відповідачам були повернуті за закінченням терміну зберігання. На момент пред`явлення позову заборгованість за кредитом не було погашено. 
Ухвалою від 03.02.2017 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до розглядую.
Представником ОСОБА_2 . 05.04.2017 року ОСОБА_3 надав до суду заперечення на пред`явлені банком позовні у якому зазначає, що після укладення Додаткових угод від 14.10.2014 р. відповідачами було погашено заборгованість у загальному розмірі 140395.81 грн. станом на 01.03.2017 р., при цьому часткове погашення відповідачами у позовній заяві жодним чином не відображена. За розрахунком відповідача залишок заборгованості складає розрахунками несплачена сума за кредитним договором (за розрахунком позивача) складає 298514.08 - 140395.82 = 158118.27 грн., з яких основна частина становить неустойка. 
Позивач в Заяві про уточнення позовних вимог вказав суму заборгованості за несплату відсотків за користування кредитом та заборгованість за пенею за несплату основного богу у сумі 39809.44 грн. за весь час невиконання зобов`язань. Крім того, вказані суми 11165.84 грн. штраф за невиконання прийнятих зобов`язань. Пеня станом на 14.10.2014 р. У сумі 93873.21 грн. - пеня. До цих вимог повинна бути застосована спеціальна позовна давність терміном у 1 рік. Сума неустойки повинна бути перерахована в межах одного року, а не за весь період.
Представник відповідача вказує, що до позовної заяви не додано виписку по кредитному рахунку з часу отримання кредиту - 25.02.2008 року по час пред`явлення позову та детальних розрахунків заборгованості по процентах та комісії, що унеможливлює перевірку обґрунтованості розрахунків позивачем. 
Також представник відповідач просить зменшити суми неустойки, оскільки вони неспіввісні із сумою основного боргу. Просить суд взяти до уваги, що ОСОБА_2 являється пенсіонером, інших видів доходів не має. ОСОБА_1 працює, але отримує невелику заробітну плату у зв`язку із чим просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог по стягненню всієї суми неустойки.
30.06.2017 року представником позивача надано до суду уточнену позовну заяву. Позивач враховуючи часткове погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитом просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 248514,08 грн. та судовий збір у сумі 4477,72 грн.
11.10.2017 року позивачем надано нові уточнення до позову якими визначено суму до стягнення з відповідачів на рівні 210 514,09 грн. та судовий збір у сумі 4477,72 грн.
08.07.2021 року позивачем надано до суду пояснення у справі у відповідності до яких за результатами проведеної з відповідачем звірки щодо здійснених відповідачами платежів за кредитним договором розмір заборгованості складає різницю між виданими коштами в сумі 200962,20 грн та сплаченими коштами в сумі 49642,07 грн., та дорівнює 151320,13 грн. та нараховані штрафні санкції за невиконання зобов`язань.
Ухвалою від 08.02.2023 року замінено назву позивача у даній цивільній справі №504/297/17 з Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк».
Представник позивача Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідачів адвокат Добрянський В.Л. будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не з`явився без повідомлення причин неявки. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Судом установлено, що 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №00487/R2 з терміном погашення по 24 лютого 2015 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 56 845,11 дол. США (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок п`ять доларів США та одинадцять центів США) на наступні цілі: придбання автомобіля Nissan Pathfinder, 2007 р.в. в сумі 35 000,00 дол. США (тридцять п`ять тисяч доларів США), а також у сумі 21 845,11 дол. США (двадцять одна тисяча вісімсот сорок п`ять доларів США та одинадцять центів США) на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених Кредитним договором, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 11,5% (одинадцять цілих та п`ять десятих відсотка) річних за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом.
25.02.2008, 10.02.2012 та 14.10.2014 року між банком та позичальницею до кредитного договору укладені додаткові угоди № 1, № 2 та № 3 відповідно.
Згідно з п. 1.1. кредитного договору в редакції додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 року, банк взяв на себе зобов`язання надати позичальниці грошові кошти у вигляді непоновлюваної мультивалютної кредитної лінії на суму 654 313,07 грн. (Шістсот п`ятдесят чотири тисячі триста тринадцять гривень 07 копійок), (далі «Кредит»), з урахуванням умов п. п. 1.2., 1.2.1. цього Договору, кредит надається на придбання авто, а також на придбання/обмін іноземної валюти, з урахуванням умов п.п. 1.1.1., 1.1.2. 1.1.3., 1.2. цього Договору, та на сплату комісій, пов`язаних з валютообмінними операціями, а Позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути Банку Кредит, сплатити комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору та сплатити за користування Кредитом проценти, у розмірі:
- 11,5 % (Одинадцять цілих п`ять десятих процента) річних по траншах у доларах США, за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом;
- 10,0% (Десять процентів) річних по траншах у гривні за період користування Кредитом з 14.10.2014р. по 13.10.2015р. включно;
- 18,0% (Вісімнадцять процентів) річних по траншах у гривні за період користування Кредитом з 14.10.2015р. i до закінчення строку дії цього договору, за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості за Кредитом.
По кредитному договору №00487/R2 від 25.02.2008 банк виконав взяті на себе зобов`язання що підтверджується випискою по особовому рахунку за період 25.02.2008 року 26.02.2008 року у відповідності до якої ОСОБА_1 отримала в касі філії ВАТ «МТБ» в місті Одесі грошові кошти у сумі 35 000 доларів США, отримання коштів не заперечувалось відповідачами. 
Позичальниця зобов`язалася на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в договорі, повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами договору, а також здійснювати погашення заборгованості за цим договором у встановленому порядку.
Щомісяця в період оплати позичальниця сплачує проценти та комісію.
Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку його погашення (додаток № 1 до додаткової угоди № 3 до кредитного договору).
Пунктом 3 додаткової угоди № 3 від 14.10.2014 до кредитного договору сторони домовились, що сума пені та штрафів за порушення Позичальником умов Кредитного договору, нарахована до дати укладення цієї Додаткової угоди №3, фіксується на рівні 93 873,22 грн. (Дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят три гривні 22 копійки). У разі, якщо Позичальник протягом 3-х (трьох) років з дати укладення цієї Додаткової угоди №3 не допускатиме прострочення платежів більш ніж на 7 (сім) днів та не порушуватиме умов Кредитного договору, зазначена сума пені та штрафів ним не сплачується. В іншому разі - Позичальник зобов`язаний сплатити зазначену суму пені та штрафів в повному обсязі до дати повного погашення Кредиту.
Згідно з п 4.1. кредитного договору №00487/R2 від 25.02.2008 року в редакції додаткової угоди №3 від 14.10.2014 року виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується:
- заставою транспортного засобу: NISSAN PATHFINDER, 2007 року випуску, легковий універсал чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що належить на праві власності Позичальнику;
- порукою фізичної особи: ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 03.01.1996р., реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_5 .
У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №00487/R2 від 25.02.2008 між банком та ОСОБА_2 25.02.2008 укладено договір поруки № 00360r2.
10.02.2012, 14.10.2014 року між позивачем та поручителем укладені відповідно додаткові угоди № 1, № 2 до договору поруки.
За умовами п. 1.1, 1.2. та 1.4. договору поруки, з урахуванням додаткових угод до нього, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
25.02.2008 року між ОСОБА_4 та позивачем укладено договір застави транспортного засобу яким ОСОБА_1 в забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором №00487/R2 від 25.02.2008 року передала в заставу транспортний засіб NISSAN, 2007 року випуску, легковий універсал чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
10.02.2012, 14.10.2014 року між позивачем та ОСОБА_1 укладені відповідно додаткові угоди № 1, № 2 до договору застави транспортного засобу від 25.02.2008 року.
У зв`язку з порушенням строків сплати платежів за кредитним договором, позивач 19 жовтня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з письмовою вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що станом на 19 жовтня 2016 року заборгованість за кредитним договором склала 266122,40 грн., у тому числі:
- заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) 49577,16 гривен:
- простроченої заборгованості за основним боргом (тілом кредиту)- 101742,97 гривен;
- пеня за несвоєчасну сплату платежів по кредиту - 114802,27 грн гривен.
У відповідності до наданих представником відповідача квитанцій після пред`явлення банком вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним було здійснено погашення:
Квитанція №62-1191S/1 від 28.02.2017 року на суму 10 000,00 грн;
Квитанція №41-1191V/1 від 31.01.2017 року на суму 10 000,00 грн;
Квитанція від 26.10.2016 року на суму 10 000,00 грн;
Квитанція від 30.12.2016 року на суму 10 000,00 грн;
Квитанція №73-1191М від 22.11.2016 року на суму 10 000,00 грн;
Квитанція №44-1191V від 31.03.2017 року на суму 10 000,00 грн;
Окрім наданих представником відповідача копій квитанцій погашення заборгованості ОСОБА_1 вбачається з наданого представником позивача акту звірки розрахунків за кредитним договором №00487/R2 від 25.02.2008 року за період з 14.10.2014 року по 02.10.2017 року, а саме з акту звірки вбачається здійснення ОСОБА_1 , після пред`явлення банком 19.10.2016 року вимоги про дострокове повернення кредитних коштів платежів на загальну суму 118000 грн.: 
-25.10.2016 року на суму 10 000,00 грн;
-22.11.2016 року на суму 10 000,00 грн;
-30.12.2016 року на суму 10 000,00 грн;
-31.01.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-28.02.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-31.03.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-28.04.2017 року на суму 10 000,00 грн ;
-30.05.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-30.06.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-02.08.2017 року на суму 10 000,00 грн;
-01.09.2017 року на суму 8 000,00 грн;
-02.10.2017 року на суму 10 000,00 грн;
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судовим розглядом встановлено, та не заперечується сторонами факт укладення та між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 00487/R від 25 лютого 2008 року та отримання відповідачем готівкових коштів за вказаним договором. ОСОБА_5 не оспорюється факт поручительства за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором солідарно.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Сторонами не заперечується фактичне порушення боржником ОСОБА_1 умов укладеного кредитного договору № 00487/R від 25 лютого 2008 року шляхом прострочення періодичних платежів. 
У зв`язку із зазначеним порушенням позивальником умов кредитного договору кредитор 19.10.2016 року направив боржнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_5 вимоги про повернення всієї суми Кредиту та здійснення платежів по нарахованим відсоткам та іншим платежем у сумі станом на 19 жовтня 2016 року у розмірі 266122,40 грн.
Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ч.1 ст. 546 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 (справі № 910/1238/17).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже після пред`явлення 19.10.2016 року кредитором ПАТ «Марфін Банк» письмової вимоги боржнику та поручителю позивач для захисту своїх прав мав застосувати положення ч.2 ст. 625 ЦК України, а не продовжувати нараховувати проценти, визначені умовами договору.
Вказана правова позиція викладена зокрема у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18).
Наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, оскільки після 19 жовтня 2016 року позивач втратив право на подальше нарахування відсотків за кредитним договором № 00487/R від 25 лютого 2008 року та визначивши заборгованість відповідачів у сумі 266122,40 грн,. Відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, після пред`явлення вимоги про дострокове погашення здійснила погашення заборгованості на загальну суму 118000,00 грн. отже залишок заборгованості складає 266 122,40 грн. – 118 000,00 грн = 148 122,40 грн яка і підлягає до солідарного стягнення з відповідачів. 
При цьому позивач не скористався своїм правом на нарахування інфляційних втрат та 3% річних передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За змістом ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за не своєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).
Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відноситься до предмету спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, указаний в заявах по суті справи, які не стосуються безпосередньо предмета спору.
За приписами ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.
Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 28.09.1995р., РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України Одеській області 03.01.1996р., РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ПУБЛІЧНОГОАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ««МТБ Банк»» (68003, Одеська обл., м.Іллічівськ, проспект Миру, 28, код ЄДРПОУ 21650966) заборгованість за Кредитним договором № 00487/R від 25 лютого 2008 року в сумі 148 122,40 грн. (Сто сорок вісім тисяч сто двадцять дві гривні 40 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 28.09.1995 року РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеської області 03.01.1996р., РНОКПП номер НОМЕР_5 ) в рівних частинах на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МТБ Банк» (68003, Одеська обл., м.Іллічівськ, проспект Миру, 28, код ЄДРПОУ 21650966) витрати по сплаті судового збору в сум 2221,59грн. (Дві тисячі двісті двадцять одна гривня 59 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Вінська Н. В.