БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/692/26 
Провадження № 3/730/212/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2026 р.  м. Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 01.05.2026 року о 08-45 год. на трасі М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ 65 км водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Хюндай, д.н.з НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб контролювати ситуацію, в результаті чого здійснив наїзд на дику тварину (козулю), яка перебігала дорогу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. 
Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав у повному обсязі. Зазначив, що він рухався трасою з урахуванням усіх правил дорожнього руху, швидкість не перевищував, був тверезим. Попереджувальних знаків про те, що дорогу можуть перебігати дикі тварини, не було. Близько до дороги були зелені насадження, з яких раптово, на великій швидкості вибігла козуля. Він вжив усіх заходів для зупинки автомобіля. Своєї вини не визнає, оскільки уважає, що таке передбачити він не міг, все трапилося раптово, до моменту зіткнення він козулю не бачив. Після події сам викликав поліцію.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, кожна окремо, що вони перебували разом з ОСОБА_1 у автівці. Тварини на дорозі не бачили. Біля дороги були насадження, наче в ямі, з яких козуля вистрибнула прямо від автомобіль. Часу зреагувати у водія не було.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд дослідив зміст протоколу та долучену до нього схему місця ДТП, інших доказів суду не надано.
Водій у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою залишився на місці події та викликав представників поліції, які оформили матеріали ДТП та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Будь-яке адміністративне правопорушення передбачає систему ознак, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення містить у собі передусім такі ознаки: протиправне діяння (дія чи бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили.
Головною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення є вина, яка може носити як умисний так і необережний характер.
За відсутності хоча б однієї із основних ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони караного діяння, не можна стверджувати, що в діях особи наявний склад правопорушення. При цьому доказуванню підлягають всі елементи правопорушення.
Тобто, посадова особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна мати докази не тільки події, учасником якої є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а й докази протиправних дії чи бездіяльність такої особи, їх характер та наслідки таких дій (для правопорушення з матеріальним складом).
Правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 , полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
У вину ОСОБА_1 ставиться невиконання пункту 12.1 ПДР України, яким передбачено наступне: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Тобто, у даному випадку відповідальність водія транспортного засобу, який здійснив зіткнення з перешкодою для руху настає за сукупністю таких умов: 1) якщо водій не урахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху; 2) за відповідної дорожньо-транспортної обстановки водій мав можливість безпечно об`їхати перешкоду чи в інший спосіб (зменшення швидкості та гальмування), міг запобігти зіткненню з нею.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «пози розумним сумнівом».
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У п.1.10. ПДР України закріплено, що перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.
Дика тварина не є учасником дорожнього руху, поведінка дикої тварини не контрольована та не завжди передбачувана.
Суд погоджується, з урахуванням наданих суду доказів, що зупинити автомобіль або здійснити маневр об`їзду задля уникнення зіткнення з перешкодою водій дійсно не міг.
Доказів того, що саме водій здійснив наїзд на тварину внаслідок порушень, зокрема, п. 12.1 ПДР, матеріали справи не містять.
Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що за тієї дорожньої обстановки у водія не було об`єктивної спроможності завчасно виявити перешкоду для руху, що давало б йому можливість виконати вимоги як п. 121., так й п. 12.3 ПДР зокрема, оскільки останній також корелюється з вказаною ситуацією та запобігти зіткненню з дикою твариною. 
Отже у вину водія не може бути поставлено невиконання ним пункту 12.1 ПДР під час керування транспортним засобом, його дії не створили аварійної ситуації та не перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Вказане виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.