1	Справа № 335/2131/26  2/335/1777/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А. В., за участі секретаря судового засідання Савченко О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107Б, м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 (згідно з датою надсилання позову поштою) ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сімонець Є. О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Просила стягувати зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення вказаних позовних вимог і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 05.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному порядку із повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Заяв по суті справи сторони до суду не подали.
Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 10.03.2026 та 03.04.2026 особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подавав.
Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленої у поданій нею заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2017, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 25.11.2017 Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області.
У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами, позивачкою подано позов про розірвання шлюбу до Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.02.2020 Виконавчим комітетом Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 04. 
Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З позовної заяви випливає, що відповідач працездатний. Відповідач аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має. Добровільно домовитись про сплату аліментів з відповідачем не вдалось. 
Відповідачем з урахуванням засад змагальності цивільного судочинства зазначені обставини не спростовані.
За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач не надав суду відзиву, та з урахуванням засад змагальності не довів наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, які б впливали на можливість визначення аліментів у меншому розмірі, ніж просила позивачка.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі вищенаведених положень законодавства, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів на утримання дитини в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення вказаних позовних вимог і до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі. 
На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягування аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення ОСОБА_1 до суду позову, тобто з 02.03.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76–82, 89, 141, 200, 263–265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сімонець Євгенії Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 27 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Заочне рішення складено в повному обсязі 30 квітня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А. В. Шалагінова