П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/35199/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В. Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
02 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 08.01.2024, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у зменшенні розміру субсидії ОСОБА_1 з 1 травня 2023 року внаслідок недотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області п.12 постанови від 22 липня 2020 р. номер 632 «Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, оскільки протягом періоду, за який враховуються доходи, тривав карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а тому для ОСОБА_1 як особи, яка отримувала допомогу по безробіттю, мав бути врахований дохід з липня 2022 року по жовтень 2022 року у розмірі призначеної допомоги по безробіттю в сумі 3838,69 грн, а не в помилково розрахованій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області сумі 13400 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області збільшити розмір призначеної субсидії ОСОБА_1 з 1 травня 2023 року з дотриманням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області п. 12 постанови від 22 липня 2020 р. номер 632 «Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги» та врахувавши ОСОБА_1 як особі, яка отримувала допомогу по безробіттю дохід з липня 2022 року по жовтень 2022 року у розмірі призначеної допомоги по безробіттю в сумі 3838,69 грн, а не в помилково розрахованій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області сумі 13400 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у зменшенні розміру призначеної субсидії ОСОБА_1 з 1 травня 2023 року внаслідок недотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області п. 13 постанови від 22 липня 2020 р. номер 632 «Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги», оскільки для осіб, які зареєстровані у міському центрі зайнятості та не отримували допомогу по безробіттю, під час обчислення державної соціальної допомоги для розрахунку середньомісячного сукупного доходу за кожний місяць, в якому відсутні доходи, включаються 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, а тому для ОСОБА_1 , який у листопаді 2022 року був безробітним та не отримував допомогу по безробіттю, мав бути врахований дохід у листопаді 2022 року в сумі 3350 грн, а не в помилково розрахованій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області сумі 6700 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області збільшити розмір призначеної субсидії ОСОБА_1 з 1 травня 2023 року з дотриманням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області п. 13 постанови від 22 липня 2020 р. номер 632 «Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги» та врахувавши ОСОБА_1 , який у листопаді 2022 року був безробітним та не отримував допомогу по безробіттю, дохід у листопаді 2022 року в сумі 3350 грн, а не в помилково розрахованій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області сумі 6700 грн.;
- захистити право ОСОБА_1 на відшкодування шкоди в сумі 4900 грн (чотири тисячі дев`ятсот гривень) завданої йому протиправною бездіяльністю Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, яка наведена в позовних вимогах цього адміністративного позову;
- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області 4 900 грн (чотири тисячі дев`ятсот гривень) на відшкодування шкоди.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне встановлення фактичних обставин та порушення норм матеріального права.
Зокрема, апелянт вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про автоматичне продовження йому житлової субсидії, неправильно визначив предмет спору як такий, що стосується базових правил розрахунку доходу, а також помилково відхилив його розрахунок доходів за липень-грудень 2022 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як отримувач субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.
Позивач 27.04.2023 засобами електронного зв`язку звернувся до відповідача із зверненнями про направлення на його на електронну пошту повідомлення про призначення субсидії для оплати житлово-комунальних послуг з 01.05.2023. На вказані звернення позивач отримав ряд відповідей від 19.05.2023 та 29.05.2023, проте субсидію не було призначено.
Вказане спонукало позивача звернутися до відповідача зі скаргою від 13.06.2023, у відповідь на яку йому 27.06.2023 надійшла рекомендація для призначення субсидії подати заявку та декларацію до органів Пенсійного фонду.
Як зазначає позивач, він 29.06.2023 двічі направив заяву та декларацію через ВЕБ-портал ГУ ПФУ в Житомирській області, а також продублював вказану заяву і декларацію на паперових носіях, долучивши до них копію паспорта, довідку про інвалідність, про малозабезпеченість за 3-4 квартали 2022 року, про період отримання допомоги по безробіттю за 2022 рік, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік і надіслав їх рекомендованим листом на адресу відповідача.
На вказану заяву відповідач листом від 12.07.2023 повідомив позивача про направлення запитів про надання інформації шляхом обміну даних, зокрема від організацій - надавачів житлово-комунальних послуг про забезпеченість житловою площею, розмір цін і тарифів на житлово-комунальні послуги, розмір внесків/платежів об`єднання на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про розмір доходів тощо.
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, оскільки усі перелічені документи ним були направлені 29.06.2023 як на ВЕБ-портал відповідача, так і на його адресу рекомендованим листом, направив через урядову гарячу лінію лист від 31.07.2023, у якому просив повідомити, протягом якого строку йому буде призначено субсидію для оплати житлово-комунальних послуг, враховуючи його скрутний матеріальний стан.
Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 09.08.2023 повідомлено позивачу, що йому призначено субсидію для оплати житлово-комунальних послуг з 01.05.2023 та кошти зараховано на рахунок позивача.
Проте у відділенні Ощадбанку позивачу повідомили, що кошти на оплату субсидії на його рахунок не надходили, у зв`язку з чим він підготував чергову скаргу про бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області, яку 10.08.2023 направив через урядову гарячу лінію.
У відповідь на вказану скаргу листами від 07.09.2023 та 06.10.2023 позивачу повідомлено про призначення субсидії без його звернення з урахуванням, як вважає позивач, безпідставно завищених доходів, розмір яких не відповідав дійсності, що призвело до необгрунтованого зменшення розміру призначеної субсидії.
Позивачем 18.10.2023 через урядову лінію було направлено чергову скаргу на дії працівників пенсійного органу особисто керівнику ГУ ПФУ в Житомирській області.
Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 21.11.2023 було відмовлено у задоволенні викладених у скарзі прохань, мотивуючи свою відмову тим, що попереднім листом від 06.10.2023 позивачу надано вичерпні роз`яснення і ці роз`яснення залишаються в силі.
Вказане спонукало позивача 22.11.2023 підготувати повторну скаргу, яку направлено особисто керівнику ГУ ПФУ в Житомирській області через урядову лінію, у якій позивач просив повторно розглянути звернення від 18.10.2023 та надіслати на його адресу рішення.
Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 13.12.2023 було відмовлено у задоволенні викладених у скарзі прохань, мотивуючи свою відмову аналогічно попередній відповіді від 21.11.2023.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними і такими, що порушують його соціальне право як малозабезпеченої особи на отримання житлової субсидії, а також завдали йому душевних хвилювань і моральних страждань, які спричинила погіршення стану здоров`я, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок житлової субсидії за заявами позивача ГУ ПФУ в Житомирській області проведено без помилок, застосувавши правильну базу обрахунку сукупного доходу домогосподарства для призначення житлової субсидії, а тому позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ГУ ПФУ в Житомирській області моральної шкоди в розмірі 4900 грн, то суд дійшов висновку, що у межах розгляду даної справи, позивач не довів суду належними і допустимими доказами ні порушення свого права відповідачем, ні факту заподіяння відповідачем йому моральних страждань або втрат немайнового характеру, не довів причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875-IV) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону №1875-IV закріплений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Порядок призначення та надання житлових субсидій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення №848) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Положення №848 визначено, що це Положення визначає умови признчення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами; щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку; житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Відповідно до п. 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Пунктом 9 Положення № 848 встановлено, що призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення); починаючи з 1 грудня 2022 - органами Пенсійного фонду України.
Житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також у разі, коли заборгованість виникла через те, що об`єднання, які є колективними споживачами (замовниками) усіх або частини житлово-комунальних послуг, та виконавці комунальних послуг не надали уповноваженим органам інформацію, необхідну для призначення та розрахунку розміру житлової субсидії, про співвласників багатоквартирного будинку/споживачів комунальних послуг) (підп.5 п.14 Порядку №848).
Відповідно до п. 22 Положення №848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства: які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку); які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), за рішенням суду, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги; які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
У випадках, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії з додаванням до заяви відповідних документів, що підтверджують проживання за фактичною адресою домогосподарства.
Відповідно до пункту 69 Положення №848 житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.
Якщо до складу домогосподарства входить особа, яка має право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг, субсидія призначається з місяця, що настає за місяцем, в якому нараховано пільги, але не раніше місяця подання заяви.
У разі подання заяви протягом двох місяців з початку опалювального (неопалювального) сезону житлова субсидія призначається з початку такого сезону, але не раніше дня виникнення права на її отримання (п.75 Порядку №848).
Після закінчення строку отримання житлової субсидії уповноважені органи самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді, крім домогосподарств: у складі яких є особи, зазначені у підпункті 3 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, зазначених в абзацах шостому - одинадцятому підпункту 3 пункту 14 цього Положення); які отримують житлову субсидію за місцем фактичного проживання як внутрішньо переміщені особи; у складі яких є задекларовані особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих (задекларованих) осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг (п.78 Положення №848).
Відповідно до п.79 Положення №848 уповноважені органи без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому цим Положенням, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення з використанням програмних засобів (в автоматичному режимі) про призначення, непризначення, відмову в призначенні житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктами 61, 62 цього Положення.
Домогосподарствам, зазначеним у пункті 78 цього Положення, призначення житлової субсидії на наступний строк здійснюється після подання нових заяви та декларації (п. 80 Положення №848).
Як встановлено судом, позивач 27.04.2023 та 29.06.2023 звертався до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою та декларацією для призначенням субсидії для оплати житлово-комунальних послуг на літній період 2023 року, долучивши до них копію паспорта, довідку про інвалідність, про малозабезпеченість за 3-4 квартали 2022 року, про період отримання допомоги по безробіттю за 2022 рік, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік, проте субсидію не було призначено. Вказане спонукало позивача звертатися до відповідача із неодноразовоми скаргами на бездіяльність працівників пенсійного органу, внаслідок чого позивачу все-таки було призначено субсидію без його звернення, проте, як вважає позивач, із врахуванням безпідставно завищених доходів, розмір яких не відповідав дійсності, що призвело до необгрунтованого зменшення розміру призначеної субсидії.
У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує отримання від ОСОБА_1 заяви та декларації від 29.06.2023р., їх реєстрацію у системі електронного документообігу Пенсійного фонду України за вхідним №21176/8 від 06.07.2024, але зазначає, що до поданих документів позивачем не долучено довідку про отримання допомоги по безробіттю.
За результатами розгляду зазначених документів прийнято рішення про непризначення житлової субсидії, оскільки нарахування за житлово-комунальні послуги в межах соціальних норм не перевищують визначеного відсотка платежу.
Відповідач зазначає, що для врахування допомоги по безробіттю відповідно до п.12 Порядку визначено 2 види особливостей врахування допомоги по безробіттю для осіб, які отримували допомогу по безробіттю у разі, якщо протягом періоду, за який враховуються доходи тривав карантин, проте у даному випадку для визначення приналежності заявника до тієї чи іншої категорії осіб відсутня відповідна інформація.
Довідка Житомирського міського центру зайнятості, долучена до позову, яку також ОСОБА_1 долучив до свого звернення, зареєстрованого у системі електронного документообігу Пенсійного фонду України, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» за вхідним №43967/Г-0600-23 від 23.11.2023 не містить зазначеної інформації, тому доходи у вигляді допомоги по безробіттю враховані за загальним правилом відповідно до абз 2 пп 14 Порядку.
Разом з тим як встановлено судом першої інстанції, позивач раніше отримував субсидію відповідно до Положення про Порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, а тому з 01.05.2023 по 30.09.2023 йому було подовжено житлову субсидію автоматично (а.с. 50).
Листом від 06.10.2023 позивачу повідомлено, що з липня по вересень 2023 року йому не призначено житлової субсидії, оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах соціальних норм не перевищує обсягу обов`язкового платежу (а.с. 51).
Зміст позовних вимог, заперечень сторін та правове обґрунтування заявлених вимог свідчать, що між сторонами виник спір щодо порядку врахування доходів позивача під час визначення права на житлову субсидію та її розміру.
Саме тому висновок суду першої інстанції про те, що спір фактично стосується правильності застосування механізму обчислення середньомісячного сукупного доходу, відповідає матеріалам справи.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №632 ''Про деякі питання виплати державної соціальної допомоги'' затверджений Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги (далі - Порядок №632), який визначає механізм обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) (далі - середньомісячний сукупний дохід) для призначення усіх видів державної соціальної допомоги та житлових субсидій, які відповідно до законодавства надаються залежно від сукупного доходу сім`ї (домогосподарства).
Згідно з цим Порядком також обчислюється річний сукупний дохід домогосподарства для призначення житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
У пункті 3 Порядку №632 вказано, що обчислення середньомісячного сукупного доходу проводиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу осіб за визначений законодавством період (два квартали або шість місяців) на 6, а в разі застосування суми річного сукупного доходу - на 12, якщо інше не передбачено законодавством.
Згідно підпункту другому пункту 14 Порядку №632 для обчислення житлової субсидії до середньомісячного сукупного доходу враховуються: для осіб, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, які в цьому періоді не мали доходів або середньомісячний сукупний дохід яких був меншим за розмір мінімальної заробітної плати станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та/або які чи за яких не сплачено єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування):
0,25 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, - у разі, коли такі особи протягом цього періоду перебували на строковій військовій службі;
0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи:
- у разі, коли такі особи перебувають у складних життєвих обставинах, пов`язаних з інвалідністю, тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько -консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка, алко- або наркозалежністю, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я первинного рівня на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, який забезпечує надання первинної медичної допомоги, на підставі довідки встановленого зразка закладу охорони здоров`я, що провадить діяльність з надання наркологічної допомоги населенню, в якому особа перебувала на диспансерному обліку;
- у разі, коли такі особи протягом цього періоду навчалися за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти або зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні та не отримували допомоги по безробіттю.
Втім, як вбачається з листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 06.10.2023, сукупний дохід домогосподарства для призначення житлової субсидії на житлово - комунальні послуги обчислений згідно вказаного вище Порядку № 632 та до розрахунку сукупного доходу були включені доходи позивача з липня по грудень 2022 р.:
- пенсія за грудень 2022р. - 3612,43 грн.;
- допомога по безробіттю з липня по жовтень 2022 року 3838,69 грн.;
- відповідно до абзацу 1, пп.1 п.14 постанови №632 доповнення до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати за кожний місяць отримання допомоги по безробіттю у розмірі меншому 0,5 розміру мінімальної заробітної плати та доповнення в розмірі однієї заробітної плати за місяць, в якому відсутні доходи (абзац 7. пп.2, п.14 постанови № 632) - 16261,31 грн, (3350х4) - 3838,69-6700).
Загальна сума доходу з липня по грудень 2022 року становить 23712,43 грн. Середньомісячний дохід домогосподарства складає 3952,07 грн.; розмір обов`язкового відсотка платежу - 11,45%; частка плати за житлово-комунальні послуги для домогосподарства - 452,52 грн; плата за житлово-комунальні послуги для домогосподарства в межах соціальних норм - 789,44грн.
Також зазначено, що за зверненням №49454 від 01.07.2023 позивачу не призначено житлову субсидію з липня по вересень 2023 року, оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах соціальних норм не перевищує обсягу обов`язкового відсотка платежу.
Сукупний дохід домогосподарства для призначення житлової субсидії на житлово - комунальні послуги обчислений згідно вказаного вище Порядку № 632 та відповідно до п.41 положення. До розрахунку сукупного доходу була включена пенсія за травень 2023 року - 5989,09 грн.
Середньомісячний дохід домогосподарства -5989,09 грн.; розмір обов`язкового відсотка платежу - 17,35%; частка плати за житлово-комунальні послуги для домогосподарства - 1039,11 грн; плата за житлово-комунальні послуги для домогосподарства в межах соціальних норм - 679,78 грн. (а.с. 51-52).
Отже, місячний дохід ОСОБА_1 для обрахунку середньомісячного доходу домогосподарства для призначення житлової субсидії, обраховується 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи.
Статтею 8 Закону України ''Про державний бюджет України на 2023 рік'' установлено з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 6700 гривень; у погодинному розмірі - 40,46 гривні.
Тобто, місячний дохід ОСОБА_1 становить 3350 грн. = 6700 х 0.5
Таким чином суд погоджується з розрахунком субсидії на неопалювальний період, який наведений відповідачем.
Натомість позивач наводить інший обрахунок, зазначаючи, що відповідачем безпідставно завищено його доходи за 2022 рік, врахувавшии 3350 грн за липень - жовтень 2022 року, а за листопад - 6700 грн. Оскільки у цей час тривав карантин, спричинений короновірусом, позивач отримував допомогу по безробіттю, тому вважає, що згідно п.12 постанови від 22 липня 2020 року №632 "Про обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї" його дохід за липень - жовтень 2022 року мав бути врахований в розмірі допомоги по безробіттю, тобто 3838,69 грн., а за листопад 2022 року - 3350,00 грн. На думку позивача, за листопад 2022 року правильніше врахувати 1675 грн., оскільки в цей період позивач був малозабезпеченим, безробітним і не був працевлаштованим за направленням центру зайнятості у зв`язку з відсутністю підходящої роботи. 
Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач безпідставно зменшує суму доходу 3350 грн. (6700/2) і ще на 6 місяців. Тобто, позивач враховує як базу 0,5 розміру мінімальної заробітної плати за один місяць, при цьому, помилково зменшуючи таку суму на шість місяців. При обрахунку середнього доходу ОСОБА_1 за шість місяців, 0,5 розміру мінімальної заробітної плати за один місяць має збільшуватись на 6 місяців.
Щодо доводів апелянта про неправильне застосування положень пунктів 12-13 постанови Кабінету Міністрів України №632 колегія суддів зазначає таке.
Суд першої інстанції детально проаналізував наведені сторонами розрахунки та надав оцінку підставам їх здійснення.
При цьому суд обґрунтовано виходив із того, що сам по собі факт перебування особи на обліку в центрі зайнятості або отримання допомоги по безробіттю не є достатньою підставою для застосування запропонованого позивачем алгоритму розрахунку доходу без урахування інших вимог нормативного регулювання.
Апелянт фактично пропонує власне тлумачення норм постанови №632 та здійснений ним альтернативний розрахунок, однак незгода сторони із правовою оцінкою суду не свідчить про незаконність судового рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведений позивачем розрахунок не ґрунтується на правильному застосуванні відповідних положень Порядку та призводить до штучного зменшення сукупного доходу, який підлягав врахуванню під час визначення розміру житлової субсидії.
Посилання апелянта на наявність карантину у 2022 році не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки саме по собі існування карантину не звільняло уповноважений орган від необхідності застосовувати норми законодавства системно та з урахуванням усіх умов, передбачених відповідними нормативно-правовими актами.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо нібито неврахування відповідачем документів про отримання допомоги по безробіттю, відомостей із державних реєстрів та інших доказів.
Як убачається з матеріалів справи, наведені документи були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну оцінку у сукупності з іншими доказами.
При цьому апелянт не навів переконливих аргументів щодо того, які саме обставини залишилися недослідженими судом та яким чином це могло вплинути на правильність вирішення спору.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок житлової субсидії за заявами позивача ГУ ПФУ в Житомирській області проведено без помилок, застосувавши правильну базу обрахунку сукупного доходу домогосподарства для призначення житлової субсидії, а тому позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ГУ ПФУ в Житомирській області моральної шкоди в розмірі 4900 грн, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у її задоволенні, оскільки у межах розгляду даної справи, позивач не довів суду належними і допустимими доказами ні порушення свого права відповідачем, ні факту заподіяння відповідачем йому моральних страждань або втрат немайнового характеру, не довів причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.