Номер провадження: 22-ц/813/4069/26 
Справа № 505/3502/22
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голосов Юрій Валерійович
на ухвалу Подільського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року
за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про визначенням місця проживання дитини з батьком

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у рішенні суду, посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення було допущено описку, та помилково не зазначено, що потрібно визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні — задоволено.
Резолютивну частину рішення суду викладено в наступній редакції:
Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голосов Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року у справі № 505/3502/22 — скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні Подільського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року у справі № 505/3502/22 — відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що Подільський міськрайонний суд Одеської області вирішуючи питання про виправлення описки у судовому рішенні, змінив зміст судового рішення, вирішив питання, яке виходить за межі предмету позову та фактично прийняв нове рішення про батьківські права та обов`язки матері дитини, питання стосовно яких не вирішувались під час розгляду справи по суті.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 адвокат Вацков М.Г. подав на неї відзив, в якому зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
У відзиві наголошується, що постановляючи ухвалу від 31.08.2023 року суд не вийшов за межі заявлених позовних вимог та не приймав нове рішення, питання стосовно яких не вирішувалось під час розгляду справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Вацков М.Г., в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Скаржниця ОСОБА_1 та її представник — адвокат Голосов Ю.В., а також позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та порядок розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за їх відсутності не заявляли.
Адвокат Голосов Ю.В. повідомлений шляхом надсилання судової повістки до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку.
Згідно із ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Судові повістки надіслані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулись на адресу суду з поміткою «адресат відсутній».
У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності відповідача.
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.
З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до процесуального закону вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та їх не явка не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників які не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про визначенням місця проживання дитини з батьком.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2023 року позовну заяву задоволено, визначено місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

03.07.2023 року ОСОБА_2 подана заява про виправлення описки в судовому рішенні, в якій просив виправити описку, допущену в рішенні Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2023 у справі № 505/3502/22, а саме резолютивну частину рішення суду викласти в наступній редакції: «Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що судом допущено описку в рішенні суду від 21.02.2023 року при виправленні якої слід резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: «Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері».

Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.07.2024 року у справі № 947/8065/20 зазначив наступне:
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінкові форми слів, застосування русизмів і діалектизмів тощо.
Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення. Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв`язку з постановленням відповідної ухвали. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив судове рішення.

Таким чином, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів; виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення; в резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Отже, виправленню підлягають помилки (описки) виключно технічного, а не юридичного характеру. Описка чи помилка у виконавчому документі підлягає виправленню виключно в тому разі, якщо вона має істотний характер і утруднює, перешкоджає або унеможливлює реальне виконання судового рішення.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
У постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 362/2179/17 (провадження № 51-3635км19) Верховний Суд зазначив, що ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Зміна змісту (суті) судового рішення у спосіб виправлення описки недопустима, оскільки це порушує принцип остаточності судового рішення та не відповідає завданням цивільного судочинства, що полягає у справедливому, неупередженому і своєчасному розгляді і вирішенні цивільних прав з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 просив визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції задовольняючи позов повністю, ухвалив - визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Подаючи заяву про виправлення описки в судовому рішенні Білошицький просив викласти резолютивну частину рішення в іншій редакції, а саме зазначити: «Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері».

Оскаржуваною ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2023 року було викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері».

Таким чином, задовольняючи заяву про виправлення описки в рішенні суду від 21.02.2023 року, суд першої інстанції фактично порушив питання про виправлення описки шляхом зміни змісту судового рішення, що є недопустимим, відповідно до вимог ЦПК України, та не може вважатися опискою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали про виправлення описки в рішенні Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2023 року.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених обставин справи оскаржувана ухвала суду на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Подільського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про визначенням місця проживання дитини з батьком.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голосов Юрій Валерійович — задовольнити.

Ухвалу Подільського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року — скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Подільського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про визначенням місця проживання дитини з батьком – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький