Справа № 605/93/26
Провадження №1-кп/605/36/2026

ВИРОК
Іменем України
04 червня 2026 року	м.Підгайці	

Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці кримінальне провадження за №12026211050000009 вiд 04 січня 2026 року про обвинувачення 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Пiдгайці Підгаєцького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, тел. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, 

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Кримінальний проступок скоєно за таких обставин:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/6277/25, провадження №3/607/2838/2025, від 22 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 05 травня 2025 року, ОСОБА_4  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Разом з тим, 30 грудня 2025 року не пізніше 14 год. 14 хв. за невстановлених обставину ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання вказаної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/6277/25, провадження №3/607/2838/2025, від 22 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 05.05.2025, в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із змістом вказаної постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 30 грудня 2025 року керував транспортним засобом за таких обставин.
Так, 30 грудня 2025 року у період часу з 14 год 14 хв 43 с до 14 год 15 хв 08 с у напрямку із вул. Майдан Незалежності до вул. Шевченка у м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами (без посвідчення водія) керував транспортним засобом MG ZS EVіз державним номерним знаком НОМЕР_2 , та був зупинений по вулиці Шевченка в м. Підгайці Тернопільського району Тернопільської області працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області під час виконання ними своїх службових обов`язків. 
Таким чином,  ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме - умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили. 

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду та пояснив, що в той день його мамі стало погано, тому він змушений був сісти за кермо.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він будуть позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого даних та досудової доповіді, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/6277/25, провадження №3/607/2838/2025 від 22 квітня 2025 року, що набрала законної сили 05 травня 2025 року, в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до положень статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, як нетяжким злочином.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Як вбачається із досудової доповіді представника персоналу органу пробації Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, результати оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.
На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень доцільно розпочати в умовах ізоляції. 
Прокурор просила призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Обвинувачений ОСОБА_4 просив призначити мінімально можливий розмір штрафу, оскільки є єдиним годувальником у сім`ї.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності і ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як високий. Разом з тим, обвинувачений одружений та має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, має численні відзнаки та нагороди, є особою з інвалідністю ІІ групи. 
За довідкою №19 від 09.01.2026 ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з 05.01.2026. У лікаря-нарколога – не перебуває. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №110 – на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв ознаки гіпоманії та розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, однак міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у розмірі 550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є посильним для нього фінансовим тягарем та достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає. 
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9350,00 грн (дев`ять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 коп.)
Запобіжний захід ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Речовий доказ, а саме DVD-R диск із відеофайлами за 30.12.2025, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом, вчинення ним адміністративного правопорушення та складання стосовно нього адміністративних матеріалів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Так, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Головуюча:	  	ОСОБА_6