Справа № 202/7041/25
Провадження № 2/202/754/2026 

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участі секретаря судового засідання Щербини В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2025 року ТОВ «Інком-Фінанс» звернулося з цим позовом до відповідачів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025 визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.
Ухвалою судді від 21.07.2025 позовну заяву ТОВ «Інком-Фінанс» прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.07.2025 задоволено заяву ТОВ «Інком-Фінанс» про забезпечення позову від 21.07.2025. Заборонено відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000- 0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська; земельної ділянки площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000- 0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, договори дарування на які 28.11.2024 посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. на ім`я ОСОБА_2 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представником позивача ТОВ «Інком-Фінанс» зазначено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.05. 2016 року в справі №202/1865/15-ц первісний позов АТ «УкрСиббанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11057003000 від 13.10. 2006 року в розмірі 21668,32 доларів США (475 917,63 грн. згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17 липня 2015 року), з яких: 19556,38 доларів США – кредитна заборгованість; 2111,94 доларів США – заборгованість по процентам; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» суму нарахованої пені за неналежне виконання умов кредитного договору №11057003000 від 13.10.2006 року у розмірі 9393,47 грн.; вирішено питання про розподіл судових витрат; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2016 року в справі №202/1865/15-ц, яке набрало законної сили, звернуто до примусового виконання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після смерті останнього заведена спадкова справа №292/2018. З заяви від 15.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовились від отримання спадкового майна на користь ОСОБА_1 .
23.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 . На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 січня 2019 року ОСОБА_1 отримала право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та на земельну ділянку, кадастровий номер 4822383800:01:000:0507, площею 1,5554 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.02.2019 року ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4822383800:02:000:0560, площею 4,0803 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська. 
У квітні 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ «Укрсиббанк» з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи вимоги тим, що за життя ОСОБА_4 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір поруки №11057003000/2 від 25.06.2007 року та як поручитель зобов`язався відповідати перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_3 , в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 25.06.2007 року.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року, у справі №202/6453/23, позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця – задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 в межах вартості майна, прийнятого у спадщину після смерті ОСОБА_4 , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 13.10.2006 року у розмірі 21 668,32 доларів США 32 цнт., з яких: 19556,38 доларів США - кредитна заборгованість; 2111,94 доларів США - заборгованість по процентам; пеню у розмірі 9 393,47 грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 12026,60 грн. 
Згідно Договору факторингу №29/09/5/2023 від 29.09.2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11057003000 від 13.10.2006 року відступлено первісним кредитором – АТ «Укрсиббанк» на користь ТОВ «Інком-Фінанс», разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Таким чином, з 29.09.2023 р. ТОВ «Інком-Фінанс» набула права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 13.10.2006 року, який був предметом розгляду справи № 202/1865/15-ц.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2024 року по справі №202/6453/23 залучено у якості правонаступника АТ “Укрсиббанк” - ТОВ “Інком-Фінанс”. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2024 року у справі №202/6453/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. 
Постановою Верховного Суду від 11.09.2024 року в справі №202/6453/23 касаційну скаргу ТОВ “Інком-Фінанс» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2024 року скасовано та передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року залишено без змін. 
28.11.2024 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 , яка є її донькою, наступні об`єкти нерухомого майна: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий №1258; земельну ділянку площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000- 0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровим №1259; земельну ділянку площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000- 0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. реєстровий №1260.
Представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 при наявності рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09. 2023 року у справі №202/6453/23 про стягнення з неї 21 668,32 доларів США та висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 року, розуміючи можливі наслідки повторного апеляційного розгляду, вирішила переоформити отримане нею у спадщину майно після смерті ОСОБА_4 безоплатно на свою доньку, задля того, щоб позбавити кредитора можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна.
У зв`язку з наведеним, представником позивача вказано, що вищевказані правочини мають ознаки фраудоторності, тобто вчинені на шкоду кредитору, задля того, щоб уникнути виконання судового рішення. Тому представник ТОВ «Інком-Фінанс» просив визнати недійсними договори дарування: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ); земельної ділянки площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000- 0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська; земельної ділянки площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000- 0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, які посвідчені 28.11.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., застосувавши наслідки недійсності правочинів; вирішити питання про судові витрати.
Під час розгляду справи представники позивача позов підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Мішин М.В., позов не визнав, зазначивши, що ОСОБА_1 не заперечує, що вона 28 листопада 2024 року подарувала своїй доньці - ОСОБА_2 наступні об`єкти нерухомого майна: - 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим № 1258; - земельну ділянку площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000-0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим № 1259; - земельну ділянку площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000-0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим № 1260.
Представником відповідача вказано, що при здійсненні вказаних правочинів ОСОБА_1 діяла добросовісно та виключно реалізувала своє право на володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд, що гарантовано нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319 ЦК України. Намір та подальше відчуження належних ОСОБА_1 на праві приватної власності вказаних об`єктів нерухомого майна шляхом дарування на користь своєї доньки був викликаний тим, що остання є особою похилого віку, та, у випадку своєї смерті, не бажала виникнення можливих спорів щодо спадкового майна між іншими спадкоємцями. Стурбованість подальшою долею нерухомості посилилась збройною агресією російських терористичних військ, яка триває по теперішній час. Жодних заборон на відчуження належних ОСОБА_1 на праві приватної власності вказаних об`єктів нерухомого майна, як під час судового розгляду справи № 202/6453/23, так й станом на дату укладання оскаржуваних догорів дарування - 28 листопада 2024 року, не існувало. Тому ОСОБА_1 вважає надуманою позицію позивача про те, що вказані правочини мають ознаки фраудаторності, з посиланням на розглянутий лише на стадії апеляційного провадження судовий спір між останньою та ТОВ «Інком-Фінанс» у справі № 202/6453/23, що є нібито підставою для визнання недійсними вказаних договорів дарування. 
Також ОСОБА_1 не заперечує наступні факти. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року, у справі № 202/6453/23, позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця – задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 в межах вартості майна, прийнятого у спадщину після смерті ОСОБА_4 , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 13.10.2006 року у розмірі 21 668,32 доларів США, з яких: 19556,38 доларів США - кредитна заборгованість; 2111,94 доларів США - заборгованість по процентам; та пеню у розмірі 9 393,47 грн. та судовий збір у розмірі 12026,60 грн. 
Згідно Договору факторингу № 29/09/5/2023 від 29.09.2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11057003000 від 13.10. 2006 року відступлено АТ «Укрсиббанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс». 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2024 року по справі № 202/6453/23 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» до участі у справі у якості правонаступника Акціонерного товариства «Укрсиббанк». 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2025 року по справі № 202/6453/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року – без змін.
Представником відповідача зазначено, що що ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.09. 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2025 року у справі № 202/6453/23. Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою у справі № 202/6453/23 (провадження № 61-10332ск25). Оскільки остаточне рішення у справі № 202/6453/23 не прийняте, наразі взагалі неможливо констатувати законність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11057003000 від 13.10.2006 року, а відповідно неможливість укладати будь-які правочини щодо належних останній об`єктів нерухомого майна, які будуть мати ознаки фраудаторності. 
У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив відмовити у задоволені позову , оскільки позовні вимоги ТОВ «Інком-Фінанс» є безпідставними і необґрунтованими. 
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Трофименко В.В., позовні вимоги не визнав, надавши пояснення аналогічні поясненням представника відповідача ОСОБА_5 . 
Також представником відповідача ОСОБА_6 зазначено про неналежність і недопустимість доказів, наданих представником позивача у справі. З цього приводу зазначено, що представником ТОВ «Інком-Фінанс» до позовної заяви долучено у якості електронних доказів сканкопії оригіналів оспорюваних договорів дарування від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, що ані ТОВ «Інком-Фінанс», ані його представник не були сторонами договорів дарування, зазначені докази отримані в порушення положень Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про захист інформації в інформаційних системах». Тому просив визнати електронні докази, долучені ТОВ «Інком-Фінанс» до позовної заяви, такими, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
З приводу заяви представника відповідача ОСОБА_6 про недопустимість наданих стороною позивача доказів з огляду на порушення встановленого порядку їх отримання, представником позивача зауважено, що висновок про недопустимість доказу можна зробити виключно із застосуванням норми матеріального права, яка містить пряму заборону використання відповідного засобу доказування на підтвердження певної фактичної обставини справи. Верховний Суд наголошує, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з передбачених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи. Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №922/2319/20, від 16.02.2021 у справі №913/502/19, від 13.08.2020 у справі №916/1168/17, від 16.03.2021 у справі №905/1232/19, від 20.09.2022 у справі №910/3493/21.
Умови, підстави, процедуру надання адвокатам інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно визначено, зокрема, статтею 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 Частина третя статті 32 Закону, зокрема, встановлює, що для адвокатів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Порядок №1127 визначає процедуру надання (припинення) доступу посадовим особам державних органів, органів місцевого самоврядування чи інших визначених законом особам, адвокатам та нотаріусам до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, та процедуру отримання інформації з Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури. Доступ користувачів до Державного реєстру прав надається (припиняється) на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором Реєстру, крім випадку надання посадовим особам державних органів автоматизованого доступу з використанням програмних засобів ведення інформаційно-комунікаційних систем відповідних державних органів за допомогою прикладного програмного інтерфейсу Державного реєстру прав.
Доступ користувача до Державного реєстру прав на підставі договору здійснюється виключно за умови використання таким користувачем кваліфікованого електронного підпису. Для створення кваліфікованого електронного підпису використовуються виключно засоби кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Надання інформації з Державного реєстру прав в електронній формі з безпосереднім доступом до Реєстру забезпечується за допомогою програмних засобів його ведення шляхом здійснення користувачем пошуку відомостей Державного реєстру прав, завантаження та перегляду в електронній формі для їх подальшого використання, зокрема друку. Формування інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення Реєстру залежно від зазначених користувачем параметрів пошуку. Для отримання інформації з Державного реєстру прав користувач також обов`язково зазначає підставу її отримання (відповідні норми закону та реквізити справи (провадження), реквізити договору про надання правової допомоги тощо).
З долученої до матеріалів справи інформаційної довідки №435604518 від 16.07.2025 року, вбачається, що остання була сформована адвокатом Кириченко Ольгою Миколаївною на підставі договору про надання правової допомоги №2501/К від 31 січня 2025 року. Пошук відомостей Державного реєстру прав здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.
Порядок №1141 визначає процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями, передбаченими Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”. Програмні засоби ведення Державного реєстру прав забезпечують пошук відомостей про: зареєстровані у базі даних заяв заяви у сфері державної реєстрації прав, судові рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; речові права, обтяження речових прав, у тому числі у невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав; сформовані рішення, інформацію та витяги з Державного реєстру прав; реєстраційні справи в електронній формі та документи, що містяться в них; Відомості з Державного реєстру прав формуються виключно за допомогою програмних засобів його ведення з обов`язковим присвоєнням індексного номера, фіксацією дати та часу їх формування. Відомості з Державного реєстру прав формуються у формі: 1) інформації з Державного реєстру прав про: зареєстровані речові права, обтяження речових прав; про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав; документи реєстраційної справи; 59. Інформація з Державного реєстру прав про документи реєстраційної справи містить відомості про всі документи, що містяться у відповідній реєстраційній справі в електронній формі, та надається для ознайомлення у формі переліку таких документів. Після ознайомлення з відповідним переліком документів особа може отримати з Державного реєстру прав відповідний документ реєстраційної справи в електронній формі.
Зазначено, що стороною позивача при формуванні інформаційної довідки з Державного реєстру було надано доступ до документів реєстраційної справи, які містилися в електронній формі, а тому електронні копії договорів дарування були отримані правомірно з дотриманням вимог законодавства.
Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши оригінали оспорюваних договорів дарування, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2016 року, в справі №202/1865/15-ц, позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11057003000 від 13.10. 2006 року в розмірі 21668,32 доларів США (475 917,63 грн. згідно з офіційним курсом НБУ станом на 17 липня 2015 року), з яких: 19556,38 доларів США – кредитна заборгованість; 2111,94 доларів США – заборгованість по процентам; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» суму нарахованої пені за неналежне виконання умов кредитного договору №11057003000 від 13.10.2006 року у розмірі 9393,47 грн.; вирішено питання про розподіл судових витрат; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 січня 2019 року ОСОБА_1 отримала право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 ), на земельну ділянку, кадастровий номер 4822383800:01:000:0507, площею 1,5554 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.02.2019 року ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4822383800:02:000:0560, площею 4.0803 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська.
У квітні 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ «Укрсиббанк» з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, вказуючи за життя ОСОБА_4 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір поруки №11057003000/2 від 25.06.2007 року та як поручитель зобов`язався відповідати перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_3 , в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 25.06.2007 року. 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року у справі №202/6453/23 позовні вимоги АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 в межах вартості майна, прийнятого у спадщину після смерті ОСОБА_4 , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11057003000 від 13.10.2006 року у розмірі 21 668,32 доларів США 32 цнт., з яких: 19556,38 доларів США - кредитна заборгованість; 2111,94 доларів США - заборгованість по процентам; пеню у розмірі 9 393,47 грн. 47 коп. та судовий збір у розмірі 12026.60 грн. 
Згідно Договору факторингу №29/09/5/2023 від 29.09.2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11057003000 від 13.10.2006 року відступлено первісним кредитором – АТ «Укрсиббанк» на користь ТОВ «Інком-Фінанс». Таким чином, з 29.09.2023 ТОВ «Інком-Фінанс»  набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11057003000 від 13.10.2006 року, який був предметом розгляду справи № 202/1865/15-ц.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2024 року по справі №202/6453/23 залучено у якості правонаступника АТ “Укрсиббанк” - ТОВ “Інком-Фінанс”. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2024 року у справі №202/6453/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року скасовано. ухвалено нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. 
Постановою Верховного Суду від 11.09.2024 року у справі №202/6453/23 касаційну скаргу ТОВ “Інком-Фінанс» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2024 року скасовано та передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року залишено без змін. 
Встановлено, що 28.11. 2024 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 , яка є її донькою, наступні об`єкти нерухомого майна: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000- 0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська,; земельну ділянку площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000- 0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська. Договори дарування посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровими номерами 1258,1259, 1260 відповідно.
Представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 при наявності рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09. 2023 року у справі №202/6453/23 про стягнення з неї 21 668,32 доларів США та висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 року, розуміючи можливі наслідки повторного апеляційного розгляду, вирішила переоформити отримане нею у спадщину майно після смерті ОСОБА_4 безоплатно, шляхом укладання договорів дарування, на свою доньку, задля того, щоб позбавити кредитора можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості в межах вартості спадкового майна.
Згідно з ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Згідно з частиною п`ятою статті 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). 
Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, є підставою недійсності правочину. 
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц надано визначення фраудоторним правочинам як правочинам, що вчинені боржником на шкоду кредиторам.
У постанові від 28.02.2019 року в справі № 646/3972/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність, а тому цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками правовідносин для уникнення сплати боргу або ухилення від виконання судового рішення. Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання правочину недійсним як такого, що направлений на уникнення зверненняч стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом. Як наслідок, саме на підставі порушення загальних засад цивільного законодавства, а саме принципу добросовісності, фраудатроний правочин, вчинений на шкоду кредитору, може бути визнаний недійсним.
У постанові від 24.07.2019 року у справі №405/1820/17 Верховним Судом визначено перелік ознак фраудаторного правочину: 1) боржник відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягненя заборгованості; 2) майно віджучене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4)після відчуження спірного майна у боржника відсутнє інше майно.
В цій же постанові вказано, що цивільно-правовий договір (у тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (у тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). 
Частиною третьою ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійним (оспорюванийц правочин).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що: "позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України". Тобто, Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як: фіктивного (стаття 234 ЦК України); такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України); такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).
Положенням частини першої-третьої ст. 89 ЦПК України визначено, щосуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) .
Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, щоіснують підстави для кваліфікації оспорюваних правочинів як таких, що вчинені всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України).
Дійшовши такого висновку, суд виходить з того, що майно за оспорюваними правочинами відчужене боржником ОСОБА_1 після набрання законної сили рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року у справі №202/6453/23 про стягнення з неї боргу кредитором спадкодавця; майно за оспорюваними правочинами віджучене на підставі безвідплатних догорів; майно відчужене на користь близького родича (доньки боржника).Таким чином, оспорювані правочини вчинені на шкоду кредитору, задля того, щоб уникнути виконання судового рішення.
З урахуванням встановлених обставин і відповідних їм правовідносин, суд вважає наявними правові підстави для визнання недійсними договорів дарування від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000- 0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська,; земельної ділянки площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000- 0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. 28.11.2024 року за реєстровими номерами 1258,1259, 1260 відповідно.
В позовній заяві ТОВ «Інком-Фінанс» просив застосувати наслідки недійсності правочину.
За змістом статті 216 ЦК України, наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , подарувавши 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , продовжує проживати в ній. ОСОБА_2 , зі слів її представника, адвоката Трофименка В.В., проживає за кордоном. Тобто відчужене за оспорюваними договорами майно продовжує перебувати у користуванні ОСОБА_1 . З огляду на це, суд вважає, що задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Інком-Фінанас» про визнання оспорюваних договорів недійсними, достатнім буде зазначити про припинення права власності ОСОБА_2 на майно та поновлення права власності на майно за ОСОБА_1 .
Слід також зазначити, що дійшовши висновку про задоволення позову ТОВ «Інком-Фінанас», суд не приймає до уваги посилання представника відповідача Трофименка В.В. на неналежність і недопустимість доказів, наданих представником позивача у якості електронних доказів сканкопій оригіналів оспорюваних договорів дарування.
Матеріалами справи встановлено, що інформаційна довідка №435604518 від 16.07.2025 року щодо оспорюваних договорів дарування була сформована адвокатом Кириченко Ольгою Миколаївною на підставі договору про надання правової допомоги №2501/К від 31 січня 2025 року. Пошук відомостей Державного реєстру прав здійснювався відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. 
Окрім того, під час розгляду справи судом були оглянуті оригінали оспорюваних договорів дарування, наданих суду представником відповідача Трофименком В.В., чим підтверджено факт укладання цих договорів, їх зміст. Сумнівів проте, що представником позивача суду були надані сканкопії оспорюваних договір, немає.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь ТОВ «Інком-Фінанс» суд стягує судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7267,20 грн. у рівних частинах.
Кеоруючись ст.ст.3,4, 10,13,81,89, 259-263,268,265,268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 28.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 1258, припинивши право власності ОСОБА_2 , поновивши право власності на вказану частку квартиру за ОСОБА_1 .
Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 1,5554 га, кадастровий номер 4822383800-01-000-0507, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, посвідчений 28.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 1259, припинивши право власності ОСОБА_2 , поновивши право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 .
Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 4,0803 га, кадастровий номер 4822383800-02-000-0560, за адресою Миколаївська область, Врадіївський район, с/рада Новопавлівська, посвідченого 28.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстровий номер 1260, припинивши право власності ОСОБА_2 , поновивши право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 на користь ТОВ "Інком-Фінанс" (код ЄДРПОУ: 43092786, 03150, місто Київ, вулиця Малевича Казимира, будинок 86) судовий збір у розмірі по 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн.60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя             Л.А. Бєльченко