Справа № 490/1209/26 
Провадження № 2/487/2228/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

26.06.2026 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 490/1209/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 представник ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за договором № 2108278 від 19.02.2025 у розмірі 31319,99 грн. та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Позовні вимоги мотивувала тим, що 19.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2108278 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконало та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 6500,00 грн, шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек». Разом з тим 22.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 2108278, відповідно до якої сторони договору домовились про збільшення суми кредиту та відповідачу була надано кредитни кошті у розмірі 2500,00 грн. У загальному розмірі ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. Крім того 30.09.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2108278 від 19.02.2025 у розмірі 31319,99 грн. Відповідач на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював. У зв`язку з чим представником позивача було подано вказаний позов.
Центральний районний суд м. Миколаєва своєю ухвалою від 18.02.2026 передав вказаний позов до Заводського районного суду м. Миколаєва для розгляду за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2026 головуючим суддею для розгляду вказаної справи визначено Боброву І.В.
Суд своєю ухвалою від 08.04.2025 відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 19 лютого 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2108278 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі – Договір), за умовами якого відповідачу надано кредит у загальній сумі 6500,00 грн строком на 350 днів.
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.4. Договору).
Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
У пункті 2.1. Договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Зазначений кредитний договір був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором В673.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 6500,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250930-9239 від 30.09.2025, що свідчить про виконання ТОВ «Селфі Кредит» взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.
Крім того 22.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 2108278 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі – додаткова угода) від 19.02.2025, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2500,00 грн, у зв`язку з чим погодили наступні зміни до Договору: викласти п. 1.2 Договору в новій редакції: «сума кредиту (загальний розмір) складає 9000,00 грн. Тип кредиту – кредит.»; викласти додаток № 1 до Договору в новій редакції, що додається; враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначають, що на момент укладення цієї додаткової угоди: денна процентна ставка складе: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день; загальні витрати зазначені в Договорі на дату його укладення збільшаться та складуть: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 31400,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладення складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2487,11 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40400,00 грн.
Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що надання частини кредиту в сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п. 2.1 Договору. Дата надання частини кредиту: 22.05.2025 року.
Зазначена додаткова угода був підписана відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н603.
Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 2500,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250930-9240 від 30.09.2025, що свідчить про виконання ТОВ «Селфі Кредит» взятих на себе за додатковою угодою зобов`язань.
Крім того 30.09.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-39/25, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з копією витягу з реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу від 30.09.2025 № 01.02-39/25 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2108278 від 19.02.2025.
ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів за кредитним договором № 2108278 від 19.02.2025 не виконав.
Статтею 1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У частині 1 статті 1078 ЦК України вказано, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Наявним у справі доказами підтверджується набуття ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги до відповідача за вказаним вище договором, який укладений останнім в електронній формі та умови якого кредитодавцем були виконані.
Всупереч умовам договору № 2108278 від 19.02.2025 відповідач не виконав свого зобов`язання належним чином та має непогашену заборгованість станом на 30.09.2025 у загальному розмірі 31319,99 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 8999,99 грн, заборгованості за відсотками в сумі 17820,00 грн та заборгованості за пенею у розмірі 4500,00 грн.
При цьому відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер.
Отже суд вважає, що нарахування пені є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені в сумі 4500,00 грн слід відмовити, а позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи положення статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2279,87 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 2108278 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19.02.2025 у розмірі 26819,99 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2279,87 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 4500,00 грн – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товаристо з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 26.06.2026 року.

Суддя І. В. Боброва