Справа № 712/79/25
Провадження № 1-кп/712/320/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючий    ОСОБА_1 
секретар    ОСОБА_2 
за участю:
прокурора    ОСОБА_3 
обвинуваченого    ОСОБА_4 
захисника    ОСОБА_5 
потерпілого      ОСОБА_6 
представника потерпілого (адвоката)   ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 12024250000000423 від 29.10.2024 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максаки Менського району Чернігівської області, працюючого водієм в КНП «Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.10.2024, близько 13 години 20 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснюючи виїзд на вказаному транспортному засобі з прилеглої території бази "ОПС", що в м. Черкаси, на проїзну частину вул. Смілянська для її перетину в напрямку до ТЦ "Меблевий", який знаходиться по вул. Смілянська 144/1, в порушення вимог пунктів 11.4., 34.1.11. ПДР, зі змінами і доповненнями, на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, перетнувши дорожню горизонтальну розмітку, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на даній ділянці дороги, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги, та допустив зіткнення з автомобілем КІА ЕУ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вул. Смілянська зі сторони проспекту 30 років Перемоги в напрямку виїзду до м. Сміла. Унаслідок дорожньо - транспортної пригоди пасажир автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/1235 від 31.10.2024, отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється. Крім того, просив вибачення у потерпілого.
Потерпілий претензій до ОСОБА_4 не має. Просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі та керування транспортними засобами.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Представник потерпілого просив суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керувати транспортними засобами. Зазначивши, що обвинуваченим відшкодовано завдані збитки.
Крім повного визнання свої вини, вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, а саме:
- даними протоколу огляд місця дорожньо – транспортної пригоди від 29.10.2024 з таблицею зображень, відповідно до якого, було оглянуто проїзну частину вул. Смілянська біля будинку № 144/1 за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;
- даними копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- даними висновку судово – медичної експертизи ОСОБА_9 № 03-01/1235 від 29.10.2024, відповідно до якого, причиною смерті ОСОБА_9 є сполучена травма голови, тулуба та кінцівок. При експертизі трупа виявлена сполучена травма голови, тулуба та кінцівок, складовими якої є:- черепно-мозкова травма у вигляді синців та саден на голові, крововиливів в м`які покрови черепа та крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочка; травма тулуба у вигляді синців та рани на тулубі, переломів шийного та грудного відділу хребта, переломів кісток тазу, численних двобічних переломів ребер, забою серця та легень з внутрішньою кровотечею, крововиливів у м`які тканини спини та грудної клітки; травма кінцівок у вигляді садна, рани та синців. Вказана сполучена травма виникла внаслідок дії тупих предметів, могла утворитись за обставин ДТП, вказаних в постанові. Між отриманою травмою та настанням смерті є прямий причинний зв`язок; 
- даними постанови про визнання та приєднання в якості речового доказу від 29.10.2024 відповідно до якої автомобіль ЗАЗ 11028 реєстраційний номер НОМЕР_1 , приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні № 12024250000000423 від 29.10.2024;
- даними постанови про передачу на зберігання транспортного засобу від 30.12.2024, відповідно до якої передано безоплатно на відповідальне зберігання в якості речового доказу автомобіль ЗАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власнику громадянину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розпискою останнього про отримання;
- даними постанови про визнання та приєднання в якості речового доказу від 29.10.2024, відповідно якої автомобіль КІА ЕV6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано та приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні № 12024250000000423 від 29.10.2024;
- даними постанови про передачу на зберігання транспортного засобу від 24.12.2024 відповідно до якої, передано безоплатно па відповідальне зберігання в якості речового доказу автомобіль КІА ЕV6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , його власнику громадянину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з розпискою останнього про отримання;
- даними постанови та протоколу про зняття показань з технічних приладів від 30.10.2024 та даними протоколу зняття, відповідно до яких, зняти показання, а саме відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені на електроопорі біля будинку ТЦ "Меблевий", який знаходиться по вул. Смілянська 144/1, що полягає у виготовленні копії інформації, яка знаходиться у володінні користувача приміщення;
- даними протоколу огляду від 30.10.2024 відповідно до якого на відеозаписі встановлено, що відеозапис виконаний у світлу пору доби, на якому видно момент зіткнення автомобіля КІА EV6 реєстраційний номер НОМЕР_4 який рухається по проїжджій частині вул. Смілянська зі сторони проспекту 30 років Перемоги в напрямку виїзду до м. Сміла, з автомобілем ЗАЗ 11028 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який виїжджаючи з території колишньої бази «ОПС» змінює напрямок свого руху, та виїжджає на зустрічну смугу руху вул. Смілянська;
- даними постанови про визнання та приєднання в якості речового доказу від 30.10.2024 відповідно до якого DVD-R диск Verbatim визнано та приєднано в якості речового доказу в кримінальному провадженні № 12024250000000423 від 29.10.2024;
- даними висновку експерта № СТ/347Е-24 від 12.11.2024, відповідно до якого до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані;
- даними висновку експерта № СТ/346Е-24 від 12.11.2024, відповідно до якого, до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля КІА ЕУ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 перебували в працездатному стані;
- даними висновку експерта №СТ/348Е-24 від 12.11.2024, відповідно до якого, в первинний контакт вступала передня частина автомобіля КІА ЕУ6 р.н. НОМЕР_2 , а саме: передній бампер, капот та права бокова частина автомобіля ЗАЗ 11028 р.н. НОМЕР_1 , а саме: заднє праве крило, праві двері. Кут між повздовжніми вісями автомобіля КІА ЕУ6 р.н. НОМЕР_2 та автомобіля ЗАЗ 11028 р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в межах близько 90°±5°. Місце зіткнення автомобіля КІА ЕУ6 р.н. НОМЕР_2 та автомобіля ЗАЗ 11028 р.н. НОМЕР_1 знаходиться перед початком утворення сліду юзу, позначеного на план-схемі до протоколу огляду місця ДТП позначкою 11 , на смузі руху автомобіля КІА, у напрямку до м. Сміла. Дати відповідь на питання «як розташовувались транспортні засоби, відносно елементів проїзної частини дороги, в момент їх первинного контакту» не представляється можливим, оскільки зафіксовані на план-схемі, залишені транспортними засобами вже після зіткнення;
- даними протоколу огляду місця події від 23.12.2024, з план – схемою, відповідно до якого, в присутності понятих була оглянута проїзна частина вул. Смілянська у м. Черкаси у місці скоєння дорожньо – транспортної пригоди, яка сталася 29.10.2024 за участю водія автомобіля ЗАЗ 11028 р.н. НОМЕР_1 та водія автомобіля КІА ЕУ6 р.н. НОМЕР_2 ;
- даними висновку експерта №СТ/395Е-24 від 24.12.2024, відповідно до якого, час, який минув з моменту зміни напрямку руху автомобіля ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на зустрічну смугу та перетину горизонтальної дорожньої розмітки 1.11 ПДР України, до моменту зіткнення, враховуючи відеозапис «000001» склав близько 1,12 с. Швидкість руху автомобіля КІА ЕV6, реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно відеозапису «000001», безпосередньо перед зіткненням з автомобілем ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становила близько 67,4…. 73,0 км/год. Час, який минув з моменту зміни напрямку руху автомобіля ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на зустрічну смугу та перетину горизонтальної дорожньої розмітки 1.11 ПДР України, до моменту зіткнення, враховуючи відеозапис «000002» склав близько 1,12 с. Швидкість руху автомобіля КІА EV6, реєстраційний номер НОМЕР_6 , згідно відеозапису «000002», та наданих додаткових вихідних даних, безпосередньо перед заїздом до ТЦ «Меблевий», становила близько 77,8....84,2 км/год. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 11.4.; 34.1.11. Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля КІА EV6, реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3.; 12.4. Правил дорож нього руху України. У момент виникнення небезпеки для руху, зазначений у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля КІА EV6, реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди як за максимально допустимої швидкості руху, так і за фактично встановленої. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пп. 11.4., 34.1.11. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля КІА ЕУ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4. Правил дорожнього руху України, проте, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди, вони не перебувають;
- даними висновку судово – медичної експертизи № 02-01/1141 від 19.12.2024, відповідно до якого, у ОСОБА_4 , згідно даних медичної карти стаціонарного хворого, мали місце ушкодження: вивих акроміально-ключичного суглобу справа, повний розрив ключично-акроміального з`єднання, переломи ребер з двох сторін. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- даними акту хіміко – токсикологічних досліджень КНП «ЧОНД ЧОР» № 1683 від 07.11.2024 в результаті дослідження у ОСОБА_4 в крові 0,0 проміле виявленого етилового спирту в концентрації; 
- показами експерта ОСОБА_11 , який по суті заданих питань пояснив, що йому надавались відеозаписи з місця пригоди для проведення експертизи. Було встановлено, що автомобіль КІА EV6 знаходиться напроти електроопори що розташований на правому узбіччі та рухається у напрямку місця зіткнення. Після чого автомобіль рухається прямо та зменшує швидкість, згодом відбувається зіткнення з автомобілем ЗАЗ-11028. Швидкість автомобіля КІА EV, на момент пригоди була близько 73м/год, однак у даній дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля ЗАЗ 11028 - ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 11.4.; 34.1.11. Правил дорожнього руху України;
- показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 29.10.2024 рухався на автомобілі КІА EV6 про проїзній частині вул. Смілянської зі сторони проспекту Перемоги в напрямку виїзду до м. Сміли. Його швидкість була допустимою , орієнтовно 50 км/год. Внаслідок ДТП були постраждалі, яких було госпіталізовано до лікарні;
- показами свідка  ОСОБА_10 , який пояснив, що є власником майна та отримав на зберігання транспортирний засіб КІА EV6. Він був попереджений про кримінальну відповідальність, і коли отримував автомобіль під зберігальну розписку та у слідчого уточнив інформацію щодо ремонту автомобіля. Слідчий не правильно проінформував його, тому автомобіль був частково відремонтований, рульова частина не ремонтувалась;
- даними, які характеризують ОСОБА_4 . 
Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.
На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.
У судових дебатах:
Прокурор пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, просила визнати останнього винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав свідчення суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, розкаявся, призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки та із застосуванням положень ст. 75 КК України. Звільнити з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також просила стягнути процесуальні витрати, вирішити долю речових доказів у відповідності до статті 100 КПК Україн, одночасно скасувавши накладені арешти.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , просив призначити ОСОБА_4 ,. покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає та просив не позбавляти волі.
Представник потерпілого просив не позбавляти обвинуваченого водійських прав, вказавши, що ОСОБА_4 відшкодував завдану шкоду потерпілому.
В останньому слові обвинувачений просив суд суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 злочину, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином, оскільки за його вчинення може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи - «щире каяття» обґрунтовується наступним.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.
Судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки, попросивши вибачення у потерпілогох, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадження обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Можливість врахування обставиною, що пом`якшує покарання винної особи, - «добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди» обґрунтовується наступним.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема, батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди.
Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.
Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 16.08.2022 справа №592/5779/20, від 15.02.2022 №283/460/2021 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до положень частини першої статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Суд з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_4 , буде призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
При цьому при призначенні покарання, суд враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який раніше не судимою особою, одружений, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований. В момент ДТП був у тверезому стані, про що свідчить акт 1683 від 29.10.2024; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_4 волі та керування транспортними засобами, та претензій матеріального та морального характеру до останнього не має.
Судом встановлено, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху, крім того порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_4 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Відтак, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу, а протиправні дії обвинуваченого пов`язані з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, частиною третьою статті 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
При цьому, в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.10.2019 справа №205/7091/16-к, від 12.09.2018 справа №206/5073/15-к суд касаційної інстанції наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально - вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2018 справа №167/341/16-к цей суд указав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання в сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами, водночас, зваживши на дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин і відсутність таких, що його обтяжує, беручи до уваги посткримінальну поведінку, що є виключно позитивною, те, що обвинувачений добровільно повністю відшкодував потерпілому шкоду, завдану злочином, а також позиції у судових дебатах учасників кримінального провадження, які вважали за доцільне призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі та без позбавленням права керувати. 
Отже, суд приходить до висновку, що перевиховання й виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, оскільки виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, на переконання суду, можливо без реального його відбування, але в умовах здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Відповідно до частини першої статті 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта для проведення ряду експертиз в загальному розмірі 23 475, 68 грн гривень, що підтверджується довідками про витрати на проведення відповідних судових експертиз за матеріалами кримінального провадження № 12024250000000423, які суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 .
Згідно частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд вважає доцільним скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2024.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532, 615 ч. 15 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 23 475, 68 грн., перерахувавши на р/р UA023052990000026009041601804; отримувач коштів: ОСОБА_11 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизи – (ТЕХСТАН а/м КІА ЕV6 р.н. СА4630YA); (ТЕХСТАН а/м ЗАЗ-11028 р.н. НОМЕР_1 ); № СТ/395Е-24; (трасологія) у к/п № 12024250000000423).
Арешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2024 - скасувати.
Речові докази, а саме:
- автомобіль ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю;
- автомобіль КІА ЕУ6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 , залишити останньому за належністю; 
- DVD-R диск Verbatim, який долучено та зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1