ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10938/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Сафронової С.В.,розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «ХОРТИЦЯ» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року в адміністративній справі №280/10938/25 (головуючий суддя першої інстанції - Богатинський Б.В.) за позовом Фермерського господарства «ХОРТИЦЯ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року у справі №280/10938/25 визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Запорізькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2025 року №13193622/13635527 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.07.2025 року №10; від 20.08.2025 року №13193626/13635527 про відмову в реєстрації податкової накладної від 05.07.2025 року №11. Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної від 02.07.2025 року №10, податкової накладної від 05.07.2025 року №11 у Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Фермерським господарством «ХОРТИЦЯ» датою її фактичного надходження на реєстрацію.
У прийнятому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки у наданих представником позивача до матеріалів справи документах не відображено детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.
21.01.2026 року представник позивача подав заяву до Запорізького окружного адміністративного суду, в якій просив ухвалити додаткове судове рішення у справі №280/10938/25 та долучити до матеріалів справи документи щодо стягнення витрат на правничу допомогу розмірі 20000,00 грнє.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року заяву Фермерського господарства «ХОРТИЦЯ» про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про направлення адміністративної справи до суду першої інстанції для розгляду заяви позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Апелянт вказує, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем в позовній заяві заявлялось про подання доказів підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у встановленні законодавством строки. Скаржник зазначає, що розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів, а тому позивач переконаний, що він мав право подати докази судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, оскільки вчасно зробив про це відповідну заяву.
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу абзацу 1 частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції послався на те, що зазначення позивачем в позовній заяві про те, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 20000 грн., не може вважатися належною заявою, яка зроблена у відповідності до вимог частини сьомої статті 139 КАС України. Протягом всього строку судового розгляду позивач не зробив жодної заяви яка б доводила факт неможливості подачі до завершення розгляду справи доказів понесених судових витрат.
Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно тексту адміністративного позову представник позивача зазначає, що детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом наведено в акті про надання правової допомоги, після складання якого позивач долучить його до матеріалів справи так само як і платіжну інструкцію про сплату гонорару.
Судом першої інстанції вказана обставина залишена поза увагою.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-243, 287, 294, 308, 312, 315, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ХОРТИЦЯ» на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року в адміністративній справі №280/10938/25 задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року в адміністративній справі №280/10938/25 скасувати.
Справу №280/10938/25 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви Фермерського господарства «ХОРТИЦЯ» про ухвалення додаткове судове рішення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Сафронова