номер провадження справи 17/27/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 Справа № 908/272/26
м. Запоріжжя 

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/272/26 

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХИСТ-ТЕХНО К", 69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 57А, кв. 119
до відповідача: акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133
про стягнення 3 197 279,98 грн

У судовому засіданні приймали участь:
від позивача: Степанов Д.В., керівник, витяг з ЄДР
від відповідача: Балацький Я.А., витяг з ЄДР від 31.10.25 

СУТЬ СПОРУ:

04.02.26 до Господарського суду Запорізької області в системі "Електронний суд" надійшла позовна заява за вих. від 04.02.26 товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХИСТ-ТЕХНО К" (далі ТОВ "ЗАХИСТ-ТЕХНО К") до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі філії "ВП "ЗАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом") про стягнення заборгованості за договором від 27.08.20 (16.09.20) № 22199-2020/20-121-13-20-09732 у розмірі 3 197 279,98 грн, а саме: 1 960 893,74 грн основного боргу, 1 010 643,37 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 225 742,87 грн 3 % річних.
05.02.26 автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи № 908/272/26 між суддями, яку передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
Ухвалою від 10.02.26 судом позовну заяву ТОВ "ЗАХИСТ-ТЕХНО К" за вих. від 04.02.26 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надсилання) Господарському суду Запорізької області заяви про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначити:
- інформацію щодо наявності чи відсутності у сторін зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;
- інформацію щодо відповідача до якого адресовані позовні вимоги, а саме до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" чи до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";
- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (або про нездійснення таких заходів).
11.02.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява за вих. від 11.02.26 про усунення недоліків позовної заяви (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 12.02.26), в якій останній усунув недоліки позовної заяви, які викладені в ухвалі суду від 10.02.26. 
Ухвалою від 13.02.26 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/272/26. Підготовче судове засідання призначено на 10.03.26 о/об 10 год. 30 хв.
25.02.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява з проханням допустити до участі у судовому засіданні 10.03.26 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
27.02.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою від 02.03.26 судом задоволено заяву представника відповідача (сформовану в системі "Електронний суд" 25.02.26) про участь у судовому засіданні 10.03.26 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
09.03.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
В засіданні 10.03.26 судом прийнято до розгляду відзив відповідача (сформований в системі "Електронний суд" 27.02.26) та відповідь позивача на відзив (сформовану в системі "Електронний суд" 09.03.26).
В засіданні 10.03.26 судом оголошено перерву до 24.03.26 о 12 год. 00 хв., та зобов`язано учасників справи виконати вимоги п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 13.02.26.
11.03.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява з проханням допустити представника відповідача - Погосян С.Г. до участі у судовому засіданні 24.03.26 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 16.03.26 судом задоволено заяву представника відповідача (сформовану в системі "Електронний суд" 11.03.26) про участь у судовому засіданні 24.03.26 о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
18.03.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
24.03.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника надійшла заява про виконання вимог п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 13.02.26.
В засіданні 24.03.26 судом прийнято до розгляду заперечення відповідача (сформовані в системі "Електронний суд" 18.03.26) на відповідь на відзив та заяву представника позивача (сформовану в системі "Електронний суд" 24.03.26 ) про виконання вимог п. 7 резолютивної частини ухвали суду від 13.02.26.
Крім того, в засіданні 24.03.26 судом з`ясовано положення ст. ст. 182, 185 ГПК України та повноту виконання запропонованих вимог, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у даній справі. 
Представниками сторін повідомлено суду, що до матеріалів справи надані всі документи, необхідні для вирішення даної справи по суті спору.
Ухвалою від 24.03.26 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрито підготовче провадження у справі № 908/272/26 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.04.26 о 10 год. 00 хв. 
14.04.26 до суду в системі "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява з проханням допустити до участі у судовому засіданні 21.04.26 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 15.04.26 судом задоволено заяву представника відповідача (сформовану в системі "Електронний суд" 14.04.26) про участь у судовому засіданні 21.04.26 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі № 908/272/26 поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів та забезпечено участь представника відповідача у судовому засіданні, призначеному на 21.04.26 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції по справі № 908/272/26.
В судовому засіданні 21.04.26 судом розпочато розгляд справи № 908/272/26 по суті. 
У засіданні 21.04.26 представники сторін надали усні пояснення на питання суду (головуючого), які виникли в розгляді справи.
В судовому засіданні 21.04.26 судом оголошено перерву в розгляді справи по суті на 19.05.26 об 11 год. 30 хв.
Представник відповідача в засіданні 21.04.26 заявив усне клопотання про участь у судовому засіданні 19.05.26 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
Судом задоволено усне клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні 19.05.26 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
В засіданні 19.05.26 представники сторін надали усні пояснення на питання суду (головуючого), які виникли в розгляді справи № 908/272/26 по суті.
В засіданні 19.05.26, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 04.02.26 та у відповіді за вих. від 09.03.26 на відзив. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором від 27.08.20 (16.09.20) № 22199-2020/20-121-13-20-09732 у розмірі 3 197 279,98 грн, а саме: 1 960 893,74 грн основного боргу, 1 010 643,37 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 225 742,87 грн 3 % річних.
Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві за вих. від 27.02.26.26 на позовну заяву та у запереченнях за вих. від 18.03.26 на відповідь на відзив. Просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
При цьому, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд 

ВСТАНОВИВ:

27.08.20 (16.09.20) між товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХИСТ-ТЕХНО К" (Підрядник) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" (Замовник) укладено договір № 22199-2020/20-121-13-20-09732 «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 4. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщенях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи» (Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору, Замовник доручив, а Підрядник зобов`язався виконати на свій ризик власними силами в межах ціни робіт, визначеної на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації (ПКД), роботи на об`єкті ВП ЗАЕС по темі: «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 4. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщенях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи», і передати виконані роботи Замовникові у встановлені строки у стані, який відповідає ПКД, будівельним нормам та Технічній специфікації до предмета закупівлі (додаток № 2 до цього договору).
Вартість робіт за цим договором складає 3 332 578,00 грн, у т.ч. ПДВ 666 515,60 грн, разом 3 999 093,60 грн. Розрахунок вартості робіт зазначено в додатку № 1 «Договірна ціна» до цього договору (п. 2.1. Договору).
Згідно із п. 2.2. Договору, вартість робіт за договором підлягає уточненню, шляхом оформлення Сторонами додаткової угоди, у випадках: зміни проектно-кошторисної документації; перенесення строків виконання робіт за договором з ініціативи Замовника, а також істотного зростання (більше ніж 7 %) середньомісячного рівня заробітної плати в будівництві, що оприлюднюється центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Така зміна може здійснюватися за рахунок коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, ризиками, або економії по інших статтях витрат, передбачених у «Договірній ціні» (додаток № 1 до договору), в межах вартості робіт за договором; зміни чинного законодавства України з питань оподаткування, якщо це впливає на вартість робіт.
У відповідності до п. 2.3. Договору, Замовник має право зменшити обсяг закупівлі робіт, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що строк виконання робіт: вересень 2020 - листопад 2020. Підрядник повинен розробити та узгодити з Замовником у період з моменту укладення договору до фактичного початку виконання робіт проект виконання робіт на БМР згідно ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» (п.5.3.5). Підрядник повинен розробити та узгодити з Замовником у період з моменту укладення договору до фактичного початку виконання робіт програму автономного налагодження та комплексних випробувань для проведення ПНР, згідно п. 4.12 НП 306.2.106-2005 «Вимоги до проведення модифікацій ядерних установок та порядку оцінки їх безпеки». Підрядник повинен розробити та узгодити з Замовником у період з моменту укладення договору до фактичного початку виконання робіт програму забезпечення якості виконання БМР та ПНР, згідно п. 4.10, 4.11 НП 306.2.106-2005 «Вимоги до проведення модифікацій ядерних установок та порядку оцінки їх безпеки». Підрядник повинен у період з моменту укладення договору до фактичного початку виконання робіт погодити «Спільні заходи з охорони праці та пожежної безпеки», які затверджуються керівництвом Замовника та Підрядника.
Рішення про зміну строків виконання робіт, з обґрунтуванням підстав, оформляється Сторонами додатковою угодою до цього договору (п. 3.2. Договору).
Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. Договору, Підрядник, щомісячно в строк до 20 числа, надає Замовнику акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) в 4 екземплярах. Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє реальність акта в частині об`ємів і вартості виконаних робіт, оформлює акт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) у встановленому порядку або направляє мотивовану відмову від приймання робіт. У разі мотивованої відмови Замовника від приймання робіт, Сторони оформляють двосторонній дефектний акт з переліком виявлених недоробок/недоліків і строків їх виконання/усунення. Підрядник зобов`язаний виконати недоробки (усунути недоліки) без додаткової оплати у встановлені в двосторонньому дефектному акті строки.
Згідно із п. 4.3. Договору, оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів здати підписання довідки Замовником.
Пунктом 4.4. Догвоору визначено, що Підрядник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєстровати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електроні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.npp.zp.ua.
У відповідності до п. 4.5. Договору, відшкодування фактичних витрат на відрядження працівників Підрядника здійснюється в межах вартості робіт за даним договором, на підставі наданого Підрядником розрахунку фактичних витрат із зазначенням кількості відряджених та витрат по елементах - проїзд, проживання, добові за даними бухгалтерії, за підписом керівника. Відповідальність за достовірність зазначених в розрахунку даних несе Підрядник.
Місцем виконання робіт: ВП ЗАЕС, Енергоблок № 4, вул.. Промислова, 133, м. Енергодар Запорізької області (п. 6.1. Договору).
Згідно із п. 8.1. Договору, Підрядник виконує роботи відповідно до ПКД, будівельних норм і правил, із застосуванням матеріально-технічних ресурсів, які відповідають ДСТУ та Технічній специфікації до предмета закупівлі (додаток № 2 до цього договору).
Відповідно до п. 8.2. Договору, Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за якістю, обсягами і вартістю виконуваних за договором робіт. Підрядник забезпечує можливість контролю за ходом виконання робіт. При виявленні Замовником порушень при виконанні робіт Підрядник зобов`язаний прийняти відповідні заходи для їх усунення і виключення подібних порушень надалі.
Пунктом 9.1. Договору визначено, що Здача-приймання виконаних робіт проводиться відповідно до діючих державних будівельних норм, правил, умов договору та Технічній специфікації до предмета закупівлі (додаток № 2 до цього договору).
Після закінчення виконання робіт Пілдрядник передає Замовнику виконавчу документацію в повному обсязі відповідно до чинного законодавства України, та в обсязі визначеним Технічної специфікації до предмета закупівлі (додаток № 2 до цього договору) (п. 9.2. Договору).
У відповідності до п. 11.1. Договору, сторона, що приймає рішення про зупинення робіт, зобов`язана письмово сповістити про це протилежну сторону з обґрунтуванням причин. Зупинення робіт проводиться на строк до повного усунення причин, які призвели до зупинення робіт.
Згідно із п. 15.1. Догвоору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 18.11.20 (10.12.20)), договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 30.03.22.
Додатковою угодою № 1 від 18.11.20 (10.12.20) до договору, у зв`язку з відсутністю фінансування робіт у ДП «НАЕК «Енергоатом» на 2021 рік, сторони вирішили:
- тимчасово призупинити виконання робіт за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 16.09.20 (п. 1);
- після вирішення питання фінансування робіт за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732від 16.09.20 на 2021 рік продовжити виконання робіт з оформленням відповідної додаткової угоди про визнання строку виконання робіт за даним договором (п. 2). 
Додатковою угодою № 2 від 11.01.21 (08.02.21) до договору сторони вирішили у зв`язку з визначенням фінансування ДП «НАЕК «Енергоатом» на 2021 рік та на виконання п. 2 додаткової угоди № 1 від 18.11.20, визначити строк виконання робіт за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 16.09.20: вересень 2020 - 15.12.21.
На виконання умов п. 4.1. договору сторонами складено та підписано:
- акт від 30.11.20 № 182/10 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 401 698,80 грн;
- довідка від 30.11.20 № 516 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2020 року (форма КБ-3) на загальну суму 401 698,80 грн;
- акт від 29.10.21 № 69/10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 466 606,80 грн;
- довідка від 29.10.21 № 2 (№ 473) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2021 року (форма КБ-3) на загальну суму 466 606,80 грн;
- акт від 29.10.21 № 68/10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 115 537,20 грн;
- довідка від 29.10.21 № 476 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2021 року (форма КБ-3) на загальну суму 115 537,20 грн;
- акт від 15.12.21 № 74/11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 45 010,80 грн;
- акт від 15.12.21 № 75/11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 26 197,20 грн;
- акт від 15.12.21 № 76/11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 80 084,40 грн;
- акт від 15.12.21 № 77/11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 497 433,60 грн;
- акт від 15.12.21 № 78/11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма № КБ-2в) на загальну суму 88 233,60 грн;
- акт № 74/11-О вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт на загальну суму 641 790,14 грн; 
- довідка від 15.12.21 № 582 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 року (форма КБ-3) на загальну суму 1 378 749,74 грн.
У відповідності до бухгалтерських довідок до договору № 22199-2020 від 27.08.20:
- до акту КБ-2в № 68/10 за жовтень 2021 року, ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" повідомляє відповідача про те, що фактичні витрати на відрядження робітників для виконання робіт «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 4. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщенях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи» в межах договору № 22199-2020 від 27.08.20 в м. Енергодар, які взяті на облік в ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" в період за жовтень 2021 року склали 33 368,00 грн без врахування ПДВ;
- до акту КБ-2в № 69/10 за жовтень 2021 року, ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" повідомляє відповідача про те, що фактичні витрати на відрядження робітників для виконання робіт «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 4. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщенях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи» в межах договору № 22199-2020 від 27.08.20 в м. Енергодар, які взяті на облік в ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" в період за жовтень 2021 року склали 114 516,00 грн без врахування ПДВ;
- до акту КБ-2в № 74/12-78/12 за грудень 2021 року, ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" повідомляє відповідача про те, що фактичні витрати на відрядження робітників для виконання робіт «Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 4. Реакторне відділення. Етажерка електротехнічних пристроїв. Впровадження в приміщенях, що містять електричне та електронне устаткування, автоматичного газового пожежогасіння. Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи» в межах договору № 22199-2020 від 27.08.20 в м. Енергодар, які взяті на облік в ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" в період з грудня 2021 року склали 137 460,00 грн без врахування ПДВ.
Згідно платіжної інструкції від 29.01.21 № 1424 відповідач (ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом») сплатив (перерахував) кошти позивачу у розмірі 401 698,80 грн з призначенням платежу (дослівно): «НВПЗ, Енергоблок № 4, АГП, акт № 516 в_д 30.11.2020, дог. 22199-2020 в_д 27.08.2020 (20-121-13-20-09732) у т.ч. ПДВ - 66 949,80». 
Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.03.23 між позивачем та відповідачем, який підписано та скріплено печатками обох сторін, у останнього обліковується заборгованість за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20) перед позивачем на загальну суму 1 960 893,74 грн.
Листами за вих. від 23.05.22 № 142, від 13.06.22 № 153, від 01.07.22 № 176, від 11.07.22 № 179, від 26.01.23 № 9, від 17.03.23 № 38 директор ТОВ ЗАХИСТ-ТЕХНО К" звертався до президента ДП «НАЕК «Енергоатом» з проханням погасити заборгованість за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20). 
Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20) стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 197 279,98 грн, а саме: 1 960 893,74 грн основного боргу, 1 010 643,37 індексу інфляції (інфляційні збитки) та 225 742,87 грн 3 % річних.
Судом враховано, що відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України товариство (АТ НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ") є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства.
Відповідно до Статуту акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.23 № 1420 акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - товариство) утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня його державної реєстрації.
Таким чином, акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та є правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
На виконання постанови Кабінету Міністрів України 11.01.24 було проведено відповідні реєстраційні дії, а саме: - припинення юридичної особи - державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"; - державна реєстрація новоутвореної юридичної особи - акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач правомірно визначив відповідачем у цій справі саме акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код ЄДРПОУ 19355964).
Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із положеннями ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частинами 1, 2 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.
Згідно із ч. 3 ст. 843 ЦК України, ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, у разі якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20), позивачем виконані, а відповідачем прийняті будівельні роботи на загальну суму 2 362 592,54 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками (форма КБ-3) про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які підписані без зауважень та скріплені печатками обох сторін.
Відповідач факт отримання від позивача послуг (виконання робіт) в рамках вказаного договору на загальну суму 2 362 592,54 грн не заперечив. 
Доказів наявності зауважень щодо обсягу, строків виконання та якості виконаних робіт під час дії договору з боку відповідача матеріали справи не містять.
Згідно із п. 4.3. Договору, оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів з дати підписання довідки Замовником.
При цьому, відповідачем було сплачено за надані роботи лише 401 698,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.01.21 № 1424. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
В порушення умов договору відповідач оплату наданих йому послуг (виконаних позивачем робіт) на загальну суму 1 960 893,74 грн не здійснив, чим порушив умови договору. 
Також факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним правочином підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого за даними бухгалтерського обліку заборгованість ВП ЗАЕС перед відповідачем станом на 31.03.23 складає 1 960 893,74 грн. 
При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках, - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Разом з цим, акт звірки може вважатись доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.19 у справі № 910/1389/18.
На підставі викладеного, факт наявності заборгованості за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20) у розмірі 1 960 893,74 грн підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не заперечується надання послуг за договором № 22199-2020/20-121-13-20-09732 від 27.08.20 (16.09.20) на суму 2 362 592,54 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1 960 893,74 грн суми основного боргу. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню судом.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1 010 643,37 грн індексу інфляції за період з березня 2022 року по січень 2026 року включно та 225 742,87 грн 3 % річних за період з 28.02.22 по 31.01.26.
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків. 
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи "ЗАКОНОДАВСТВО" розрахунок 3 % річних, а також період його нарахування, судом визнано розрахунок позивача таким, що виконано вірно. А тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 225 742,87 грн 3 % річних.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи "ЗАКОНОДАВСТВО" розрахунок індексу інфляції (інфляційних втрат), а також період його нарахування, судом визнано розрахунок позивача таким, що виконано вірно. А тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 010 643,37 грн індексу інфляції (інфляційних втрат).
Отже, позивачем доведено обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог.
Відповідач належними, допустимими та достовірними доказами не спростував доводів позивача щодо порушення відповідачем строку виконання грошових зобов`язань. 
На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Наведене вище в тексті цього рішення спростовує всі доводи АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі філії "ВП "ЗАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" щодо правових підстав для відмови у задоволенні позову у цій справі. 
При цьому, надуманими та безпідставними судом визнаються твердження відповідача щодо:
- строку оплати частини вартості робіт в розмірі витрат на відрядження не настав, оскільки строк виконання грошового зобов`язання з оплати вказаної частини (витрат на відрядження) умовами договору не встановлено. Судом враховано, що згідно із п. 4.5. Договору, відшкодування фактичних витрат на відрядження працівників Підрядника здійснюється в межах вартості робіт за даним договором, на підставі наданого Підрядником розрахунку фактичних витрат із зазначенням кількості відряджених та витрат по елементах - проїзд, проживання, добові за даними бухгалтерії, за підписом керівника. Відповідальність за достовірність зазначених в розрахунку даних несе Підрядник. Відповідно до п. 4.3. Договору, оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 120 днів здати підписання довідки Замовником. Як встановлено судом, в довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат міститься рядок 4 «інші витрати» у т.ч. кошти на відрядження. Вказані довідки були підписані та скріплені печатками без жодних зауважень представниками сторін. А тому, як наслідок, судом визнаються вказані заперечення представника відповідача надуманими та безпідставними;
- додаткової угоди № 3 від 26.01.22, якою зменшено обсяг робіт і остаточна вартість робіт склала 2 362 592,54 грн та строк оплати може рахуватись саме з підписання вказаної додаткової угоди № 3, тобто з 26.01.22. Судом встановлено, що а ні позивачем, а ні відповідачем до матеріалів справи не надано такої додаткової угоди № 3 від 26.01.22 та в матеріалах справи вказана додаткова угода відсутня. А тому, твердження відповідача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Крім того, в розумінні вимог ч. 4 ст. 80 ГПК України, при зверненні з позовом у цій справі до Господарського суду Запорізької області сторонами не було повідомлено вказаний суд про те, який доказ не може бути наданий суду у цій справі у строк визначений чинним ГПК України, а також не було зазначено суд про який саме той чи інший доказ, який не може бути наданий суду, причини, з яких такий доказ не може бути наданий суду у визначений ст. 80 ГПК України строк, а також докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії на отримання такого доказу.
При цьому, судом враховано вимоги ст. 13 ГПК України, у т.ч. частини 2, 3, 4 вказаної статті. 
Так, зокрема, те, що вказаними частинами статті унормовано, що: учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13); кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень … (ч. 3 ст. 13); кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України). 
Суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
А за відсутності того, що сторони (а ні позивач, а ні відповідач) у цій справі не повідомив суд першої інстанції про те, який саме доказ не міг бути наданий суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (у даному випадку від позивача, зокрема, але не виключно в порядку ст. 80 ГПК України, а також докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії на отримання такого доказу), можливе прийняття такого доказу судом апеляційної інстанції є (може бути) не припустимим та не правомірним; 
- терміну позовної давності для нарахування 3 % річних та індексу інфляції. Суд вважає, що вказані посилання відповідач є безпідставними, оскільки згідно із Законом України від 30.03.20 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Цивільний кодекс України доповнено пунктами 12-14, якими передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки, зокрема, визначені ст. 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету міністрів України від 27.06.23 № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.23 на всій території України карантин, встановлений 12.03.20 з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У той же час, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, затв. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Запроваджений Указом Президента України від 24.02.22 воєнний стан в країні неодноразово продовжувався і наразі триває. При цьому, Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.25, виключено Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Законом України від 14.05.25 № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України був скасований. Даний Закон набрав чинності 04.09.25. Тобто після того, як набрав чинності Закон № 4434-IX, відлік строку позовної давності відновлюється, і позивач має право використати решту часу, що залишилася до завершення 3-річного строку, в нашому випадку весь трирічний строк. Отже, враховуючи зупинення позовної давності через запровадження обмежень пов`язаних з COVID-19, воєнним станом, та подальшого зупинення позовної давності то в даній справі позовна давність про стягнення основного зобов`язання, інфляційних втрат та трьох процентів річних не спливла. Перебіг позовної давності розпочався 05.09.25;
- досудового врегулювання спору між сторонами. За приписами ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ГПК України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. В свою чергу, ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зміст наведених норм прямо вказує на право особи (юридичної чи фізичної) на звернення з позовом до суду і таке право є абсолютним і не підлягає обмеженню;
- того, що оскільки він (відповідач) належить до державного сектору економіки, неможливість своєчасного виконання ним грошового зобов`язання за договором у справі викликана об`єктивними негативними чинниками, що не залежать від волі відповідача, доводять відсутність вини в діях цього учасника договірних відносин та виключають підставу відповідальності за порушення грошового зобов`язання. 
Наведені вище в тексті цього рішення заперечення відповідача не спростовують факту не виконання відповідачем у цій справі умов договору та не звільняють АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі філії "ВП "ЗАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" від відповідальності за не виконання такого договору. 
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.19 у справі № 902/761/18, від 20.08.20 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
При цьому, в контексті положень ст. 55 Конституції України (кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань), а також вимог ст. 4 ГПК України (право на звернення до суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується …), через надуманість та безпідставність, судом відхиляється викладені у відзиві за вих. від 27.02.26.26 на позовну заяву та у запереченнях за вих. від 18.03.26 на відповідь на відзив твердження представника відповідача. 
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Судом досліджено усі обставини справи № 908/272/26 та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Крім того, враховуючи спірний характер правовідносин між сторонами суд вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового процесуального рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Наведене вище в тексті цього рішення спростовує інші твердження відповідача щодо правових підстав для повної відмови у задоволенні позову у цій справі. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 20, 24, 42, 46, 73-79, 86, 123, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ 19355964) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХИСТ-ТЕХНО К" (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 57А, кв. 119, код ЄДРПОУ 41413762) - 1 960 893 (один мільйон дев`ятсот шістдесят тисяч вісімсот дев`яносто три) грн 74 коп. основної заборгованості, 225 742 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот сорок дві) грн 87 коп. 3 % річних, 1 010 643 (один мільйон десять тисяч шістсот сорок три) грн 37 коп. індексу інфляції та 38 367 (тридцять вісім тисяч триста шістдесят сім) грн 36 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.26.

Суддя В.Л. Корсун