УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року
м. Київ

справа № 757/31327/25-к
провадження № 51-2528 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановила:
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2026 року задоволено клопотання представника потерпілого ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» та накладено арешт на майно, а саме квартиру і машиномісце, розташовані за адресою, зазначеною в ухвалі, у межах кримінального провадження № 112014000000000253 від 30 січня 2024 року.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 оскаржили його в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційними скаргами на вказану ухвалу місцевого суду. Ухвала мотивована тим, що апеляційні скарги подані на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_8 ставить питання про перегляд ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
За приписами ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1цієї статті.
Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається з ухвали апеляційного суду, адвокати подали апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про накладення арешту на майно, тобто на судове рішення, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 392 КПК.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданими апеляційними скаргами на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таке рішення апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі №456/3303/21 (провадження № 51-5257 кмо 21), відповідно до якого ухвала суду про накладення арешту на майно, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, не підлягає окремому апеляційному оскарженню.
Відповідно до вимог КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3