Справа № 594/590/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А. 
з участю :
секретаря Окулянко У.Г. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал», в особі представника-адвоката Усенка Михайла Ігоровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», в особі представника-адвоката Усенка М. І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 40000 грн, а також 2662, 40 грн сплаченого судового збору та 8 000 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 11 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит», (надалі Первісний кредитор), та відповідачем укладено Договір №14968-10/2023 про надання фінансового кредиту. Згідно умов цього договору, сума кредиту складає 4000,00 грн, строк договору 360 днів. На виконання зазначеного договору відповідачу, були перераховані грошові кошти у сумі 4000 грн. ОСОБА_1 , в свою чергу, не виконав в повному обсязі обов`язків щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого порушив умови зобов`язання. 
В подальшому, 29.03.2024 року, внаслідок укладення Договору факторингу №29032024, право вимоги за договором №14968-10/2023 від 11.10.2023, перейшло до позивача, як нового кредитора. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №14968-10/2023 від 11.10.2023 в загальному розмірі 40000 гривень, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основним боргом; 36000,00 грн сума заборгованості за нараховані відсотки, а також понесені судові витрати.
Позовна заява подана до Борщівського районного суду Тернопільської області 10 квітня 2026 року через систему «Електронний суд».
З доданих до позовної заяви матеріалів – опису вкладення, відправлення №0505603246696 «Поштова служба «Укрпошта», вбачається, що копія позовної заяви з додатками направлені позивачем відповідачу за місцем реєстрації.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.
Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, ухвала суду про відкриття провадження, направлена відповідачу за місцем реєстрації повернулась до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній».
Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). 
Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлявся 04 червня 2026 року через офіційний веб - сайт суду. 
За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №14968-10/2023, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2264.
Згідно п. 1. Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4000,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит, мета кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, строк кредиту: 360 днів, дата надання кредиту: 11.10.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту: 04.10.2024. Денна процентна ставка складає 2,50%. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Кредит надається у безготівковій формі на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки: 5355-28ХХ-ХХХХ-3329.
Згідно п. 2.1 Договору перед укладенням договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних клієнта.
Відповідно п. 3.1 Договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюються згідно графіку платежів, який є невід ємною частиною цього договору. 
Згідно п. 4.4.2 клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції (у разі їх нарахування) в порядку, встановленому договором.
На підставі п. 5.3 Договору у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, з урахуванням обмежень встановленим нормами чинного законодавства України про споживче кредитування.
Договір містить відмітку про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом W2264.
Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №14968-10/23 від 11.10.2023 є Графік платежів, відповідно до якого дата видачі кредиту: 11.10.2023, чиста сума кредиту: 4000,00грн., дата платежу: періодами з 11.10.2023 по 04.10.2024 (усього 15 періодів). Сума платежу за розрахунковий період, всього: 40000,00, погашення суми кредиту, всього: 4000,00 грн., проценти за користування кредитом, всього: 36000,00 грн., реальна річна процентна ставка: 133859,83%, загальна вартість кредиту: 40000,00 грн.
Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), підписаний відповідачем ОСОБА_1 11.10.2023 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W2264, зі змісту якого вбачається, що сума кредиту становить 4 000 грн, строк кредитування: 360 днів, процентна ставка: 2,50% в день, що становить 912,50% річних, загальні витрати за кредитом: 36000,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: 40000,00 грн., реальна річна процентна ставка: 133859,83%. Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення вказується в Графіку платежів. Проценти сплачується кожні 25 днів. Розмір платежу: 2500 грн., кількість платежів: 15 шт. 
Підписавши 11.10.2023 року цей кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором.
Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250630114623 від 30.06.2025, адресованого ТОВ «Аванс Кредит», вбачається, що 11.10.2023 18:30:13 було успішно перераховано кошти на суму 4000,00 грн., на платіжну картку клієнта, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua -295423611, призначення платежу: зарахування 4000 грн. на карту НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду АТ «Перший Український Міжнародний Банк» №КНО-07.8.5/7825БТ від 08.05.2026 року, надало інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 , відкрито рахунок НОМЕР_2 у гривні до якого випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 . На платіжну картку 11.10.2023 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 4000 грн через сервіс іншого банку.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №14968-10/2023 від 11.10.2023 ОСОБА_1 за період з 11.10.2023 по 29.03.2024 має заборгованість в розмірі 21100,00 грн. 
Відповідно до Договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс Кредит» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня), та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 29 березня 2024 року за Договором факторингу № 29032024 від 29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників. 
Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024 - Реєстру боржників від 29.03.2024, за номером 7180 вказано відомості про боржника: ОСОБА_1 , ІПН боржника ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , номер кредитного договору: 14968-10/2023, заборгованості за основною сумою боргу: 4000,00 грн., сума заборгованості за процентами: 17100,00 грн, загальна сума заборгованості – 21100,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань: 146.
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №14968-10/2023 від 11.10.2023 вбачається, що розрахунок містить інформацію за період 30.03.2023-04.10.2024, згідно якого загальна сума заборгованості становить 40000,00 грн з яких: 4000,00 грн заборгованість за кредитом та 36000,00 грн заборгованість за відсотками. 
08.04.2026 позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» надсилався відповідачу ОСОБА_1 лист, яким останнього повідомлено, що ТОВ «Аванс Кредит» відступило право грошової вимоги за його кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» та про необхідність здійснення оплати на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» за новими реквізитами.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» за договором про надання фінансового кредиту №14968-10/2023 від 11.10.2023 на суму 40000,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн; сума заборгованості за відсотками – 36000,00 грн. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Так, порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У даній справі договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.
Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Наявні вище докази у справі у своїй сукупності належним чином свідчать про укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит» кредитного договору №14968-10/2023 від 11.10.2023 та, відповідно, наявність у відповідача заборгованості.
Суд зазначає те, що ТОВ «Аванс Кредит» є не банківською, а фінансовою установою, а тому укладаючи кредитний договір та заповнюючи анкету-заяву на отримання кредитних коштів, позичальник, вказуючи номер карткового рахунку, на який бажає отримати кредитні кошти, діє за власною волею, а фінансова установа, в свою чергу, не має повноважень на встановлення власника такого рахунку, оскільки така інформація є банківською таємницею.
Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Позивач підтвердив своє право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №17411-05/2023 від 26.05.2023 року згідно Договору факторингу №19102023 від 19.10.2023.
Згідно із частиною першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що сторони в електронній формі уклали кредитний договір щодо надання кредиту в розмірі 4000 грн строком на 360 днів (тобто з 11.10.2023 до 04.10.2024) зі сплатою процентів у розмірі 2,50% процентна ставка в день та яка застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. Договору, і факт отримання відповідачем кредиту підтверджується довідкою про перерахування коштів на рахунок відповідача.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Оскільки відповідно до п. 1.2 Договору №14968-10/2023 від 11.10.2023 мета отримання кредиту на власні потреби Клієнта, то на такі договори поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». 
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Таким чином заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн підлягає стягненню із відповідача.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 36000,00 грн, то суд вважає що позивачем недотримано вимог щодо процентної ставки з огляду на таке.
Позивач, здійснюючи розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, виходив з процентної ставки, що згідно умов договору становить 2,50 % на день (строк кредитування 360 дні).
Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Умовами договору № 14968-10/2023 від 11.10 2023 року передбачено, що процентна ставка за договором складає 2,50 % на день.
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, до 20 квітня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів за процентною ставкою вказаною у договорі - 2,5%, з 20 квітня 2024 року - не більше 1,5% на день, з 21 серпня 2024 – не більше 1%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Судом було здійснено перерахунок заборгованості нарахованої за відсотки, а відтак загальна сума заборгованості по відсотках за кредитом становить 22860,00 грн, яка підлягає стягненню із відповідача.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором №14968-10/2023 від 11.10.2023, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 26860,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за відсотками – 22860,00 грн, 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачасудовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1787,80 грн. 
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 8000 грн є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн. 
На підставі ст.ст. 512, 514, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (м. Львів, вул Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 14968-10/2023від 11 жовтня 2023 року в сумі 26 860 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22860,00 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (м. Львів, вул Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх, код ЄДРПОУ 35234236) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1787,80 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3000, 00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-ий поверх, код ЄДРПОУ 35234236. 

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 . 

СУДДЯ: