ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

30 червня 2026 року	Справа №160/9471/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” в особі представника Шпакової Тетяни Сергіївни до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

15.04.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 14.04.2026 року через систему “Електронний суд” позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” в особі представника Шпакової Тетяни Сергіївни до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13669618/39343466 від 18.03.2026 року складене Головним управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до змісту якого було відмовлено у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” №2 від 30.01.2026 року виписаної на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО”;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 30.01.2026 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО” датою її подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. Також вказує, що на вимогу контролюючого органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення податкової накладної, проте, відповідні документи не були взяті Комісією до уваги, у зв`язку з чим прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Окрім того, оспорюване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості платників податку. Поряд із цим, оскаржуване рішення не містить інформацію, яка безпосередньо ними використовувалась при прийнятті рішень про віднесення до ризикових платників. Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 16.04.2026 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 17.04.2026 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
27.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду. 
12.05.2026 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач-1 зазначив, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації спірної податкової накладної прийнято у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування та Порядку №520, оскільки позивачем не надано належного та достатнього пакета документів, які б підтверджували реальність здійснення господарської операції та усували ризики, встановлені контролюючим органом. Відповідач звернув увагу, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна є єдиним документом для всіх учасників транспортного процесу, який підтверджує факт перевезення товарно-матеріальних цінностей, використовується для їх обліку, списання, оприбуткування, бухгалтерського та складського обліку і повинна містити усі обов`язкові реквізити, визначені пунктом 11 зазначених Правил. На думку відповідача, подані позивачем товарно-транспортні накладні № Р103 від 10.03.2026 та №11/03-1 від 11.03.2026 не відповідають встановленим законодавством вимогам, оскільки не містять прізвища, ім`я, по батькові та посади відповідальної особи вантажоодержувача у графі «Прийняв», не містять повної адреси пункту розвантаження (без зазначення вулиці та номера будинку), а також не містять підпису водія, що, на переконання податкового органу, унеможливлює належне підтвердження факту перевезення товару. Також відповідач зазначив, що подані позивачем видаткові накладні постачальників ТОВ «ХАЙТЕК ЕНЕРГІЯ», ТОВ «ТФ «ПІВДЕНКАБЕЛЬ» та ТОВ «АЛЬФА-ГЕНЕРАЦІЯ», зокрема №РН-0000092 від 11.03.2026 та №РН-0000041 від 10.02.2026, оформлені з порушенням вимог законодавства, оскільки окремі з них не містять інформації щодо посади, прізвища, ім`я та по батькові відповідальної особи отримувача, її підпису, відомостей про отримання товару за довіреністю, а видаткова накладна №103 від 10.03.2026, на думку відповідача, не містить печатки отримувача. Посилаючись на положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та практику Верховного Суду, відповідач наголосив, що особистий підпис або інші дані, які дають змогу ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції, є обов`язковими реквізитами первинного документа, а відсутність таких реквізитів позбавляє відповідні документи належної доказової сили. Крім того, відповідач зазначив, що на розгляд комісії регіонального рівня позивачем не було надано документів, які підтверджують переміщення матеріалів, механізмів та працівників до місця виконання робіт з реконструкції РП-10 кВ ПС «Солоне» та РП-35 кВ ПС «Привільне» для приєднання генеруючих установок на земельній ділянці з кадастровим номером 1225055100:01:002:0188, розташованій у смт Солоне Дніпровського району Дніпропетровської області, а також не було подано штатного розпису та договорів цивільно-правового характеру, що, на думку відповідача, не дозволяє підтвердити наявність необхідних трудових ресурсів для виконання заявлених робіт. Відповідач-1 послався на правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 07.12.2022 у справі №500/2287/20, 02.07.2024 у справі №440/5004/23, 24.07.2025 у справі №420/14450/24 та 13.01.2024 у справі №240/5563/23, відповідно до яких предметом доказування у справах щодо оскарження рішень про відмову у реєстрації податкових накладних є встановлення достатності документів, поданих платником податків, а контролюючий орган має право перевіряти відповідність таких документів вимогам законодавства, у тому числі на предмет наявності дефектів форми та змісту. На переконання відповідача, позивач не надав повного переліку документів, передбачених пунктом 5 Порядку №520, а подані документи містять суттєві недоліки, що стало достатньою та законною підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної. Окремо відповідач заперечив проти вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну, зазначивши, що така вимога є передчасною та фактично спрямована на втручання суду у дискреційні повноваження контролюючого органу. На думку відповідача, питання реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних пов`язане із проведенням автоматизованих перевірок відповідно до пунктів 12–13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, здійснення яких належить виключно до компетенції ДПС, а суд не може підміняти собою відповідний державний орган при реалізації ним наданих законом повноважень. З огляду на викладене, відповідач-1 дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії регіонального рівня є законним, прийнятим у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
12.05.2026 року ДПС України до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В мотивування вказаного відповідач-2 зазначив про те, що 12.05.2026 року ДПС України до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву відповідач-2 зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України та Порядку №520. Відповідач-2 вказав, що надані позивачем первинні документи не відповідають вимогам законодавства щодо обов`язкових реквізитів, зокрема містять істотні недоліки у частині оформлення товарно-транспортних накладних та видаткових накладних, а саме: відсутність повних даних про відповідальну особу вантажоодержувача (ПІП та посада), відсутність підпису водія, неповне зазначення пункту розвантаження, а також відсутність належного документального підтвердження факту отримання товару уповноваженими особами з використанням довіреностей відповідно до Інструкції №99, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 №99. Крім того, відповідач-2 звернув увагу, що видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження господарських операцій із контрагентами ТОВ «ХАЙТЕК ЕНЕРГІЯ» (ЄДРПОУ 39182150), ТОВ «ТФ «ПІВДЕНКАБЕЛЬ» (ЄДРПОУ 44595588) та ТОВ «АЛЬФА-ГЕНЕРАЦІЯ» (ЄДРПОУ 36247513), не містять обов`язкових реквізитів первинного документа, зокрема відсутні дані про посаду та ПІБ відповідальної особи отримувача, а також відсутні підписи уповноважених осіб, що унеможливлює ідентифікацію учасників господарських операцій та ставить під сумнів реальність їх здійснення. Також зазначено, що позивачем не надано належних доказів переміщення матеріальних цінностей та залучення персоналу до виконання робіт за відповідними об`єктами, а саме щодо реконструкції РП-10 кВ ПС «Солоне» та РП-35 кВ ПС «Привільне», не подано штатного розпису та договорів цивільно-правового характеру, що свідчить про неповноту поданих документів для підтвердження реальності господарських операцій. Відповідач-2 також послався на правові висновки Верховного Суду, зокрема у справах №1340/5998/18, №500/2287/20, №440/5004/23 та №420/14450/24, відповідно до яких обов`язковими умовами для реєстрації податкової накладної є наявність належно оформлених первинних документів із повними обов`язковими реквізитами, а також підтвердження реальності господарської операції, тоді як встановлені недоліки у документах свідчать про відсутність достатніх підстав для реєстрації податкових накладних. Крім того, у відзиві наголошено, що обов`язок доказування покладено на сторони відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, і саме позивач не довів наявності достатніх та належних документів для спростування висновків контролюючого органу, що стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень. У зв`язку з викладеним відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі як таких, що є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.
12.05.2026 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшла заява щодо неприйняття доказів, у якій відповідач-1 просить суд не брати до уваги та не досліджувати як належні та допустимі докази документи, подані позивачем ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 39343466) разом із позовною заявою від 15.04.2026 року, у тому числі через підсистему «Електронний суд». У своїй заяві Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що під час розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.01.2026 року, складеної ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» на адресу ТОВ «ЕКО-АЛЬТЕП АГРО», комісією регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровській області досліджувалися виключно ті документи, які були подані платником податків у порядку, визначеному Порядком №520, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520. Відповідач-1 звертає увагу суду на те, що до комісії регіонального рівня не подавалися, зокрема, такі документи, які позивач долучив до матеріалів справи №160/9471/26: Договір надання автотранспортних послуг спеціалізованою технікою №071122/1 від 07.11.2022 року, укладений між ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» та ТОВ «БУДКОМФОРТ-Д»; Рахунок на оплату №34 від 28.01.2026 року, виставлений ТОВ «БУДКОМФОРТ-Д»; Товарно-транспортна накладна №280126/1 від 28.01.2026 року; Акт наданих послуг №34 від 28.01.2026 року; Акти здачі-приймання робіт (послуг) №71 від 26.08.2025 року (ТОВ «ТНТ ТРАНСФЕР ГРУП»), №92841073 від 02.12.2024 року та №92901862 від 10.01.2025 року (АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»); Договір №18/26/2-СЛ від 23.01.2026 року з Регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області; Договір №41-ТПТ від 10.06.2025 року з ТОВ «ТЕХПРОМТРАНС»; Акти приймання-здачі робіт №05-01-26 від 05.01.2026 року та №06-01-26 від 06.01.2026 року (ФОП ОСОБА_1 ); Договір поставки №26/01-01 від 01.01.2026 року (ТОВ «КОННЕКТА»); Видаткові накладні, рахунки-фактури та акти від контрагентів ТОВ «АВ метал груп», ТОВ «АКТАНТА УКРАЇНА», ТОВ «ТД «ІНТЕРЕЛЕКТРО УКРАЇНА», ТОВ «ВЛАСТ-2015», ТОВ «ДКС-СЕРВІС», ТОВ «ІНСТРО ГРУП», ТОВ «Вольта-А» та інших, датовані переважно січнем–березнем 2026 року. Також відповідач-1 наголошує, що вказані документи не входили до переліку документів, визначених пунктом 5 Порядку №520, який регламентує подання платником податків договорів, довіреностей, первинних документів щодо постачання/придбання товарів (робіт, послуг), товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, рахунків, банківських виписок та інших підтвердних документів саме для розгляду комісією регіонального рівня. У заяві також зазначається, що рішенням комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.03.2026 року №13669618/39343466 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 30.01.2026 року саме з підстав ненадання платником податків повного пакета документів, передбаченого Порядком №520, зокрема через відсутність належно оформлених первинних документів щодо транспортування, розвантаження та підтвердження факту господарської операції. Крім того, Головне управління ДПС посилається на положення статей 73, 77 та 90 Кодексу адміністративного судочинства України, наголошуючи, що належними та допустимими доказами у справі про оскарження рішення податкового органу є виключно ті документи, які були предметом дослідження комісії регіонального рівня на момент прийняття спірного рішення. В обґрунтування своєї позиції відповідач-1 також зазначає правові висновки Верховного Суду, зокрема: постанову від 21.05.2019 у справі №940/1240/18, де суд вказав, що дослідження документів, які не подавалися до контролюючого органу, є порушенням принципу офіційного з`ясування обставин справи; постанову від 07.12.2022 у справі №500/2287/20 щодо меж доказування у спорах про реєстрацію податкових накладних; постанову від 24.07.2025 у справі №420/14450/24, у якій наголошено, що оцінка законності рішення комісії здійснюється лише в межах документів, поданих платником до контролюючого органу. Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить суд: 1. Не брати до уваги та не досліджувати як докази документи, які не подавалися позивачем ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» до комісії регіонального рівня під час розгляду питання про реєстрацію податкової накладної №2 від 30.01.2026 року; 2. Визнати такі документи неналежними та недопустимими доказами у справі №160/9471/26; 3. Виключити їх із доказової бази, що підлягає оцінці судом при ухваленні рішення по суті спору.
14.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Кривошеї Катерини Олександрівни про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено.
20.05.2026 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРЦ-ДНІПРО» до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначила, що доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог, оскільки: відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів правомірності прийняття рішення Комісії від 18.03.2026 року №13669618/39343466 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.01.2026 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також не конкретизовано, які саме документи були відсутні у платника податків для прийняття позитивного рішення. Крім того, позивач зазначив, що контролюючим органом порушено вимоги Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 30.01.2026 року не визначено вичерпного переліку документів, необхідних для надання платником податків. Також представник позивача наголосила, що подані ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» первинні документи, зокрема договір підряду №281026 ДП-2 від 28.01.2026 року, платіжна інструкція №67 від 30.01.2026 року на суму 2 450 000,00 грн, акти виконаних робіт та банківські виписки, у сукупності підтверджують реальність господарської операції та правомірність формування податкового кредиту. Окремо зазначено, що посилання відповідача на нібито неподання скарги до контролюючого органу вищого рівня є безпідставним, оскільки адміністративне оскарження є правом платника податків, а не його обов`язком відповідно до статті 56 Податкового кодексу України. У зв`язку з викладеним позивач просив суд врахувати доводи відповіді на відзив, підтвердити обґрунтованість позовних вимог та скасувати оскаржуване рішення як протиправне.
20.05.2026 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРЦ-ДНІПРО» до суду надійшло заперечення на клопотання (заяву) у справі №160/9471/26, в якому представник позивача зазначила, що доводи та вимоги, викладені у заяві відповідача-1 - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Головне управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2026 року, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У поданому запереченні представник позивача зазначила, що вимога податкового органу не брати до уваги та вилучити з матеріалів справи низку первинних документів, господарських договорів, актів виконаних робіт, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних та інших доказів, поданих ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО», не ґрунтується на нормах Кодексу адміністративного судочинства України та фактично суперечить принципам змагальності сторін і свободи доказування. Зокрема, позивач наголосила, що відповідно до статей 72-76 КАС України докази у адміністративному судочинстві можуть подаватися сторонами на будь-якій стадії розгляду справи, якщо вони є належними, допустимими та достовірними, а їх оцінка здійснюється судом за внутрішнім переконанням. У зв`язку з цим обмеження доказової бази лише тими документами, які досліджувалися контролюючим органом під час прийняття спірного рішення, є неправомірним. Представник позивача також зазначила, що податковий орган фактично намагається обмежити предмет доказування у справі, що суперечить правовій позиції Верховного Суду щодо активної ролі суду в з`ясуванні всіх обставин справи та можливості подання нових доказів на стадії судового розгляду. Окремо підкреслено, що всі оскаржувані документи є первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують реальність господарських операцій ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО», зокрема виконання договорів підряду, постачання товарів та надання послуг, і тому не можуть бути виключені з матеріалів справи як докази. У зв`язку з цим позивач просила суд відмовити у задоволенні заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2026 року та залишити подані ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» докази в матеріалах справи з наданням їм правової оцінки під час ухвалення остаточного рішення у справі.
Щодо заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області про неприйняття доказів, суд вказує наступне.
Приписами ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, положеннями ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Приписами ст.74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Так, положеннями ст.75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відтак, зазначені норми стосуються саме доказів, яким суд за тих чи інших обставин під час розгляду справи надає оцінку, що має місце під час розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, заява ГУ ДПС у Дніпропетровській області про неприйняття доказів задоволенню не підлягає.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРЦ-ДНІПРО» (код ЄДРПОУ 39343466), зареєстроване 08.08.2014 року, номер запису в ЄДР №12241020000069792, є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого відповідно до КВЕД є 42.22 «Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій», а також здійснює супутні види діяльності за КВЕД 41.20, 43.99, 46.47, 61.10, 61.20, 71.12.
Згідно з матеріалами справи, 28.01.2026 року між ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» (Виконавець) та ТОВ «ЕКО-АЛЬТЕП АГРО» (Замовник) укладено договір підряду №281026 ДП-2, предметом якого є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на об`єкті: «Реконструкція РП-10 кВ ПС «Солоне» та РП-35 кВ ПС «Привільне» для приєднання генеруючих установок…», за адресою: смт. Солоне, Дніпровський район, Дніпропетровська область, кадастровий номер 1225055100:01:002:0188.
Відповідно до Додатку №2 до зазначеного договору, загальна вартість робіт становить 4 000 849,65 грн, у тому числі ПДВ 20% - 666 808,27 грн. Додатком №1 та Додатком №2 визначено перелік робіт, договірну ціну та порядок їх виконання.
Судом встановлено, що 29.01.2026 року ТОВ «ГЕРЦ-ДНІПРО» виставлено рахунок №1 на суму 4 000 849,65 грн, а 30.01.2026 року на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «ЕКО-АЛЬТЕП АГРО» надійшли кошти у сумі 2 450 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №67 від 30.01.2026 року.
Таким чином, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, у позивача 30.01.2026 року настала «перша подія», у зв`язку з чим ним сформовано податкову накладну №2 від 30.01.2026 року та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №13669618/39343466 від 18.03.2026 року позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 30.01.2026 року з підстав ненадання/часткового надання пояснень та документів, а також із зазначенням у додатковій інформації про нібито невідповідність обсягів придбання товарно-матеріальних цінностей обсягам постачання, зокрема щодо придбання автомобіля, пального А-95 та кабельної продукції у значних обсягах, а також ненадання штатного розпису та договорів цивільно-правового характеру.
Крім того, судом встановлено, що до матеріалів справи позивачем подано первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій, зокрема договори, рахунки, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та інші документи, що стосуються взаємовідносин із контрагентами, у тому числі ТОВ «БУДКОМФОРТ-Д», ТОВ «ТНТ ТРАНСФЕР ГРУП», АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», ТОВ «ТЕХПРОМТРАНС», ТОВ «АКТАНТА УКРАЇНА», ТОВ «ДКС-СЕРВІС», ТОВ «ВЛАСТ-2015», ТОВ «ІНСТРО ГРУП», ТОВ «Вольта-А» та іншими суб`єктами господарювання.
Зазначені документи датовані переважно періодом з 01.01.2025 по 31.03.2026 року та містять інформацію про постачання товарів, виконання робіт і надання послуг, що, на думку суду, узгоджується з видом господарської діяльності позивача та умовами договору підряду №281026 ДП-2 від 28.01.2026 року.
Отже, позивачем здійснювалися господарські операції у січні 2026 року, які стали підставою для формування податкового зобов`язання та складання податкової накладної №2 від 30.01.2026 року, однак її реєстрація була зупинена та відмовлена рішенням контролюючого органу №13669618/39343466 від 18.03.2026 року.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі- ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з п.201.7 ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок № 1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
01 лютого 2020 року набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі -Порядок №1165), затверджений постановою КМУ №1165 від 11 грудня 2019 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 3 Порядку №1165 (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:
D= S/T,
де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;
T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками, визначеними статтею 193 Кодексу, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;
значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:
P = Pм х 1,4,
де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;
Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.
Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом;
5) у податковій накладній/розрахунку коригування відображені виключно операції з продукцією/товарами, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТЗЕД (крім підакцизних товарів), за умови, що такі накладна/розрахунок складені платником податку, який належить до мікропідприємства або малого підприємства відповідно до частини другої статті 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та основним видом діяльності якого є хоча б один з таких видів економічної діяльності відповідно до КВЕД.
Ознаки безумовної реєстрації, зазначені у цьому підпункті, застосовуються протягом періоду дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні;
6) обсяг постачання, зазначений у поданій для реєстрації в Реєстрі податковій накладній, яка підлягає наданню отримувачу (покупцю), не перевищує 5 тис. гривень за умови, що стосовно платника податку відсутнє діюче рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більш як у трьох (включно) платників податку;
7) загальна сума абсолютних значень коригування на зменшення суми компенсації вартості товару/послуги їх постачальнику та/або загальна сума абсолютних значень коригування на збільшення суми компенсації вартості товару/послуги їх постачальнику, зазначених у поданому для реєстрації в Реєстрі розрахунку коригування до податкової накладної, не перевищує 5 тис. гривень за умови, що стосовно платника податку відсутнє діюче рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більш як у трьох (включно) платників податку.
Обсяг операцій у поточному місяці, зазначених у зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування відповідно до підпунктів 6 і 7 цього пункту, з урахуванням обсягу операцій у поданій для реєстрації в Реєстрі податковій накладній/розрахунку коригування не перевищує 500 тис. гривень.
Відповідно до п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165 У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:
виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;
відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до п.7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно п. 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі- Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту201.16 статті 201 Податкового кодексу України(далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2 Порядку №520 (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 3 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
Згідно з п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 9-12 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Суд зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН контролюючим органом не вказаний конкретний перелік документів, який платник податків має надати для прийняття обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН в ЄРПН.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивачем були подані пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать квитанції.
Суд зауважує, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Вказана позиція узгоджується з практикою Верховного суду викладеної в постанові від 17.09.2020 у справі № 810/2202/16.
В оскаржуваному рішенні контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи були надані/ненадані платником з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкових накладних.
Оскільки рішення суб`єкта владних повноважень №13669618/39343466 від 18.03.2026 року не містить чіткої підстави його прийняття, це свідчить про необґрунтованість такого рішень.
При вирішенні справи суд також виходить із того, що спірне рішення Комісії є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 року у справі № 822/1878/18.
Натомість, оскаржуване рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Суд вважає, що не наведення переліку документів, які необхідно надати призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації ПН призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація ПН.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.
У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
У постанові від 07.12.2022 року у справі № 500/2237/20 Верховний Суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 наголошував на тому, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.
У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головним управлінням ДПС в Дніпропетровській області не доведено правомірності прийняття рішення №13669618/39343466 від 18.03.2026 року, а тому позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 30.01.2026 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО” датою її подання, суд зазначає наступне. 
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 (в редакції чинній на момент прийняття рішення у справі) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та наведені норми права, беручи до уваги те, що спірне рішення про відмову у реєстрації ПН визнано протиправним та скасоване, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, виникає необхідність зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” (код ЄДРПОУ 39343466) накладну №2 від 30.01.2026 року виписаної на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО” за датою фактичного її подання.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 3328 грн.
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3328 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки спірні рішення саме комісії регіонального рівня призвели до виникнення спірних правовідносин.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОПАУЕР” в особі представника Феленка Сергія Олександровича до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13669618/39343466 від 18.03.2026 року складене Головним управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до змісту якого було відмовлено у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” №2 від 30.01.2026 року виписаної на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО”.
Зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” (код ЄДРПОУ 39343466) накладну №2 від 30.01.2026 року виписаної на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю “ЕКО-АЛЬТЕП АГРО” за датою фактичного її подання.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ГЕРЦ-ДНІПРО” (код ЄДРПОУ 39343466) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП: 44118658). 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник