ЄУН 174/546/26
н/п 3/174/200/2026
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08 червня 2026 року м. Вільногірськ
Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.154 КУпАП відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-
В С Т А Н О В И В:
17.04.2026 о 06:30 год., ОСОБА_1 по вул. Центральна, 65А, у м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області вигулювала без намордника та повідка свого собаку породи «пітбуль» в результаті чого, той покусав іншу собаку породи «пікінес».
Дії ОСОБА_1 , посадовою особою кваліфіковано за ч.3 ст.154 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через засоби зв`язку зазначені в заяві на отримання електронних повісток (а.с.10), про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала, тому, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суддя розглянув справу у її відсутність.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 951352 від 17.04.2026, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення (а.с.1); рапортом помічника чергового ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Попова О.О. від 17.04.2026 (а.с.2); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.04.2026 (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4); письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.5); копією призначення ветеринарної клініки «Єнот» та випискою з медичної карти тварини (а.с.7, 8).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених Європейським судом з прав людини у висновках у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно з якими суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза будь-яким розумним сумнівом», яка може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Вищевказані докази суд приймає у якості допустимих та достатніх доказів по справі на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки вони отримані в законний спосіб, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП – вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , при судовому розгляді справи не встановлено.
Санкцією ч.3 ст.154 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин, тобто поряд з основним стягненням передбачене додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.
Відповідно до ст.313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.
Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.
В свою чергу, п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією частини статті передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).
Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч.3 ст.154 КУпАП, необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутній протокол опису тварини, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації), в якої перебуває тварина, відсутність яких перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.
Крім того, положеннями ст.265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собаки у ОСОБА_1 .
Крім того, вилучення собаки у його господаря (конфіскація) позбавить її належної турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП стягнення у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.
Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, тому застосовує до неї адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч.3 ст.154 КУпАП, у виді штрафу, без конфіскації тварини, що відповідає вимогам ст.23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень.
Судовий збір у розмірі 665,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 , на користь держави. 
Керуючись ст.ст.36, 154, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,- 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень, без конфіскації тварини (собаки).
Перерахування провести на користь держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили. 

Суддя підпис Т.М.Данилюк