ЄУН справи: 336/2849/26
Номер провадження: 1-кп/336/1034/2026

В И Р О К
іменем України
29 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026082320000464 від 04 березня 2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Нововікторівка Новомиколаївського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не має, людини з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 13.01.2015 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.03.2020 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання відповідно до ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.03.2020 з невідбутим строком 01 рік 10 місяців 13 днів, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в лютому 2026 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись в лісосмузі, яка розташована на північній околиці на відстані приблизно 200 метрів від села Василівське Пологівського району Запорізької області, виявив на землі: 30 проміжних патронів калібру 5,45?39 мм. з кулею зі сталевим осердям та дві речовини жовтого кольору спресовані у формі прямокутних паралелепіпедів (брусків) з отвором, вкриті папером темно-червоного кольору з надписом «тротиловая шашка 200 г…».
У подальшому, ОСОБА_4 , будучи особою судимою за скоєння тяжкого злочину, судимість за який не погашена та не знята в установленому порядку, діючи всупереч вимог п. 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, придбав 30 проміжних патронів калібру 5,45?39 мм. з кулею зі сталевим осердям та дві речовини жовтого кольору спресовані у формі прямокутних паралелепіпедів (брусків) з отвором загальною вагою 400 г., вкриті папером темно-червоного кольору з надписом «тротиловая шашка 200 г.», шляхом привласнення знайденого, чим здійснив придбання боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, переніс знайдені ним 30 проміжних патронів калібру 5,45х39 мм. з кулею зі сталевим осердям та дві речовини жовтого кольору спресовані у формі прямокутних паралелепіпедів (брусків) з отвором загальною вагою 400 г., вкриті папером темно-червоного кольору з надписом «тротиловая шашка 200 г…» до житлового будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 09 години 40 хвилин 16 березня 2026 року.
У подальшому, 16 березня 2026 року, в період часу з 09 години 40 хвилин до 10 години 38 хвилин, працівниками Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 12 березня 2026 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено, згідно висновків експерта: 30 проміжних патронів калібру 5,45х39 мм, промислового виготовлення, з кулею зі сталевим осердям, які є боєприпасами бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї, які придатні до стрільби (висновок судової експертизи зброї № CE-19/108-26/5439-БЛ від 18.03.2026); дві речовини жовтого кольору спресовані у формі прямокутних паралелепіпедів (брусків) з отвором загальною вагою 400 г., вкриті папером темно-червоного кольору з надписом «тротиловая шашка 200 г…», які є вибуховою речовиною - тротилом (тринітротолуолом) та здатні до вибухового перетворення (висновок судової вибухово-технічної експертизи №№ CЕ-19/108-26/5441-ФХВР від 19.03.2026).
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
12 березня 2026 року між прокурором Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12026082320000464 від 04 березня 2026 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Захисник не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, дана угода укладена в її присутності, є законною та не порушує права обвинуваченого.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання та визначити іспитовий строк.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 27 березня 2026 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід не обирався. Судові витрати на проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475, 615 КПК України, суд, 

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2026, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026082320000464 від 04 березня 2026 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом строку випробування обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення судових експертиз, а саме: експертизи № СЕ-19/108-26/5441-ФХВР від 19.03.2026 в сумі 2674,20 грн. та експертизи № СЕ-19/108-26/5439-БЛ від 18.03.2026 в сумі 2674,20 грн.
Речові докази: 24 проміжні патрони калібру 5,45х39 мм, промислового виготовлення, з кулею зі сталевим осердям та 6 гільз від них, а також первинне упакування, які знаходяться у сейфпакеті 3873906; дві речовини жовтого кольору спресовані у формі прямокутних паралелепіпедів (брусків) з отвором, вкриті папером темно-червоного кольору з надписом «тротиловая шашка 200 г…», а також первинне упакування, які знаходяться в спеціальному полімерному пакету експертної служби МВС №6477192, які зберігаються в Пологівському РВП ГУНП в Запорізькій області – знищити.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1