ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/38113/21 суддя першої інстанції: Марич Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Воловика С.В., суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі № 640/38113/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ СІТІ КОМ» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТ СІТІ КОМ» (далі - позивач, ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ») звернулось з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС) та Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України), у якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 3324329/39546324 від 03.11.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 24.09.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТ СІТІ КОМ» податкову накладну № 20 від 24.09.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її отримання13.10.2021. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 позовну заяву задоволено, оскаржуване рішення визнано протиправним та скасовано, ДПС України зобов`язано зареєструвати спірну податкову накладну датою її отримання.
Основною підставою для задоволення позову суд першої інстанції визначив те, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної № 9303969216 від 13.10.2021 не містила конкретного переліку документів, які платник мав надати для підтвердження реальності господарської операції, та не зазначала розрахованого показника за критерієм ризиковості. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ГУ ДПС звернулося з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019, та норм процесуального права, а саме: статей 74, 90, 211, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, просить апеляційний суд скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ГУ ДПС зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної відповідає вимогам пункту 11 Порядку № 1165, оскільки містить конкретний критерій ризиковості здійснення операції та пропозицію надати пояснення і документи, перелік яких визначений Наказом Мінфіну № 520 від 12.12.2019. 
Крім того, відповідач-1 зауважив, що платник не позбавлений можливості самостійно визначити перелік необхідних документів, оскільки він є суб`єктом господарювання, який зобов`язаний вести бухгалтерський і податковий облік. Надані позивачем документи не підтверджували дійсності господарської операції з урахуванням галузевої специфіки, а позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну порушує дискреційні повноваження податкового органу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2026 відкрито апеляційне провадження, встановлені строки для подання відзиву, витребувано справу з Київського окружного адміністративного суду. 
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, свою позицію щодо вимог апеляційної скарги не висловив. 
Ухвалою апеляційного суду від 18.05.2026 розгляд апеляційної скарги ГУ ДПС призначено в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів встановила наступне.
Між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (як Орендодавцем) та ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» (як Орендарем) 01.08.2021 укладено договір оренди спецтехніки № 010821, відповідно до якого орендодавець зобов`язується надати в оренду механізми, а орендар оплатити орендну плату у розмірі 10 000,00 грн за квартал оренди.
Також 01.08.2021 між ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» (як Орендодавцем) та ТОВ «ТРАНСБУД-ТБК» (як Орендарем) укладено договір оренди автомобіля № 010821-4, за умовами якого ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» зобов`язалось надати в оренду транспортний засіб коток дорожній марки ATLAS AW1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 (заводський № НОМЕР_2, рік випуску 2007). 
За надані послуги оренди віброкатка ATLAS-1140 ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» виставило ТОВ «ТРАНСБУД-ТБК» рахунок-фактуру № СФ-0000008 від 15.09.2021 на суму 122 330,28 грн з ПДВ (ПДВ - 20 388,38 грн). 
Так, 24.09.2021 ТОВ «ТРАНСБУД-ТБК» згідно з платіжним дорученням № 491 від 24.09.2021 здійснило авансовий платіж у розмірі 30 582,57 грн на рахунок позивача (у т.ч. ПДВ 20% - 5 097,09 грн), у зв`язку з чим було складено та направлено на реєстрацію спірну податкову накладну № 20 від 24.09.2021. 
Втім, згідно з квитанцією № 9303969216 від 13.10.2021 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена з тих підстав, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.99 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції також пропонувалось надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.
З метою розблокування податкової накладної, 15.10.2021 позивач направив відповідачу повідомлення та документи на підтвердження реальності господарської операції, зокрема: копію договору оренди спецтехніки № 010821 від 01.08.2021; копію договору оренди автомобіля № 010821-4 від 01.08.2021; акти приймання-передачі до обох договорів; рахунок-фактуру № СФ-0000020 від 01.09.2021; платіжне доручення № 126 від 27.09.2021; акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000022 від 30.09.2021; рахунок-фактуру № СФ-0000008 від 15.09.2021; платіжне доручення № 491 від 24.09.2021; акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000009 від 30.09.2021; рішення № 1 учасника ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» від 20.08.2021 про зміну видів економічної діяльності (зареєстроване в реєстрі № 5953); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - котка дорожнього марки ATLAS AW1140, держ. реєстраційний № НОМЕР_1 . 
За результатами розгляду вказаних документів, 03.11.2021 Комісія ГУ ДПС у Київській області прийняла рішення № 3324329/39546324 про відмову в реєстрації податкової накладної № 20 від 24.09.2021. Підставами відмови зазначено ненадання копій: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. 
Додатково зазначено, що згідно з меморіальним ордером неможливо визначити платника по договору купівлі-продажу від 04.08.2021. При цьому не визначено конкретного документа, якого не вистачає.
Не погоджуючись з рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» оскаржило його в адміністративному порядку. Проте, рішенням ДПС України № 53573/39546324/2 від 18.11.2021, скарга залишена без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права й дотримання норм процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Такий порядок встановлено Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 1165).
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник; 3) пропозиція щодо надання платником пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення.
Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520). 
Підстави для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову у реєстрації податкової накладної визначено пунктом 11 Порядку № 520 і до таких підстав, зокрема, належать: ненадання платником письмових пояснень; та/або ненадання копій документів відповідно до пункту 5 Порядку; та/або надання копій документів, складених з порушенням законодавства.
Отже, зміст вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що чинне законодавство зобов`язує платника податку продавця складати та реєструвати податкові накладні в ЄРПН, водночас передбачаючи механізм зупинення такої реєстрації у разі виявлення ознак ризиковості платника або здійснюваних ним операцій.
Зупинення реєстрації є правомірним лише за умови належного оформлення відповідної квитанції, яка повинна містити вичерпні відомості: конкретний критерій (критерії) ризиковості з розрахованим показником, а також чітку пропозицію щодо надання пояснень і підтвердних документів. Відсутність будь-якого із зазначених елементів свідчить про порушення встановленого порядку.
Підставою для відмови у реєстрації, зокрема може слугувати: ненадання платником письмових пояснень; ненадання необхідних копій документів; або надання документів, оформлених з порушенням вимог законодавства.
Тобто, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної може бути законним і обґрунтованим лише тоді, коли: квитанція про зупинення містила всі обов`язкові реквізити та конкретні підстави зупинення; платнику була надана реальна можливість подати пояснення і документи; а підстави для відмови відповідають вичерпному переліку, визначеному пунктом 11 Порядку № 520. За відсутності цих умов рішення про відмову у реєстрації підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, зміст квитанції № 9303969216 від 13.10.2021 про зупинення спірної податкової накладної не відповідає встановленим вимогам у частині наявності розрахованого показника за критерієм ризиковості, якому відповідає платник, що прямо передбачено пунктом 11 Порядку № 1165 та є обов`язковою складовою змісту квитанції. 
Відсутність конкретного розрахованого показника за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій позбавляє платника податків можливості достовірно встановити, які саме аспекти його господарської діяльності викликали сумніви у контролюючого органу, та подати цілеспрямовані пояснення.
При цьому, доводи апелянта про те, що позивачу був відомий перелік документів, визначений Наказом № 520, і тому додаткова конкретизація є зайвою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у пункті 11 Порядку № 1165 прямо встановлено вимогу щодо зазначення розрахованого показника саме для того, щоб платник міг підготувати релевантні документи з урахуванням конкретного критерію, за яким зупинено реєстрацію. 
Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 підкреслив, що обсяг документів завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин, тому саме чітке визначення критерію та розрахованого показника є запорукою можливості платника ефективно захистити свої права.
Крім того, колегія суддів констатує, що оскаржуване рішення є формальним та немотивованим, позаяк у ньому, по-перше, не підкреслено жодного конкретного документа, відсутність якого стала підставою для відмови, хоча форма рішення (Додаток 2 до Порядку № 520) прямо передбачає можливість підкреслення конкретних позицій; а по-друге, визначена підстава відмови (посилання на неможливість встановити платника згідно з меморіальним ордером за договором купівлі-продажу від 04.08.2021) є ідентичною підставі відмови у реєстрації іншої податкової накладної № 1 від 08.10.2021 (рішення № 3324326/39546324 від 03.11.2021), тобто є шаблонною і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки спірна накладна № 20 стосується отримання авансового платежу від ТОВ «ТРАНСБУД-ТБК» за договором оренди автомобіля, а не якоїсь угоди купівлі-продажу, тим більше, що меморіального ордера позивач до контролюючого органу взагалі не надсилав.
Такий підхід суперечить вимогам обґрунтованості та вмотивованості індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, закріпленим у пунктах 3, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України. Верховний Суд неодноразово підкреслював, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені документами, складеними з порушенням законодавства, і такий моніторинг не повинен підміняти проведення податкових перевірок (постанови від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, від 27.04.2020 у справі № 360/1050/19, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а).
Колегія суддів бере до уваги те, що ТОВ «БЕСТ СІТІ КОМ» у встановлений строк направило до контролюючого органу повідомлення про надання документів та достатні первинні документи, що підтверджують реальність господарської операції та відповідають вимогам пункту 5 Порядку № 520. 
Контролюючий орган, приймаючи рішення про відмову в реєстрації, не повинен здійснювати повний аналіз господарської діяльності платника; змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатами податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначені нормами ПК України. Натомість при реєстрації податкових накладних фактично провадиться моніторинг операції чи платника лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
З огляду на наявність достатніх первинних документів та відсутність доказів їх невідповідності вимогам законодавства, колегія суддів робить висновок про те, що ГУ ДПС у Київській області не мало правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної. Доводи апелянта про ненадання документів у повному обсязі є безпідставними, оскільки відповідач у встановленому порядку не конкретизував, яких саме документів не вистачає та які аспекти господарської операції потребують додаткового підтвердження.
Твердження відповідача-1 про втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу у разі задоволення позовних вимог до відповідача-2, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
Реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов`язком платника, передбаченим пунктом 201.10 статті 201 ПК України. У разі зупинення такої реєстрації та незаконної відмови у ній ефективним відновленням порушеного права є зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію, що прямо передбачено підпунктом «б» підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України: податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду про її реєстрацію законної сили.
Верховний Суд у постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що рішення суду у разі задоволення позову має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 20 від 24.09.2021 датою її фактичного отримання органом (13.10.2021) є ефективним способом відновлення порушеного права платника та не є підміною дискреції, оскільки питання реєстрації вже вирішено судом по суті після дослідження фактичних обставин та доказів у справі.
Посилання апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 у справі № 320/9509/20 є нерелевантним, оскільки у тій справі суд зобов`язав відповідача повторно розглянути питання реєстрації, а не скасував рішення про відмову та не встановив незаконності дій контролюючого органу в аспекті формального обґрунтування. У справі, що розглядається, встановлено принципово інші обставини: шаблонний характер підстав відмови, їх невідповідність фактичним обставинам та наявність усіх необхідних первинних документів.
Частинами першою - третьою статті 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, всебічно і повно дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, правильно застосував норми матеріального права та дотримався норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі № 640/38113/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ СІТІ КОМ» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі № 640/38113/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач С.В. Воловик

Судді В.О. Аліменко 

Н.В. Безименна