Справа №463/2365/26
Провадження №2/463/1439/26
Заочне

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» суми заборгованості за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г в розмірі 47044,4 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 12544,25 гривень, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 8603,4 гривень, заборгованості по сплаті комісій (в тому числі простроченої) - 25896,75 гривень, а також стягнення судових витрат: зі сплати судового збору в сумі 2662,4 гривень, на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11200 гривень. 
Позов мотивує тим, що 21 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №122-028-850-2-19-Г з ануїтетними платежами, за умовами якого кредитодавець надав кредитні кошти в розмірі 13452,91 гривень строком з 21 листопада 2019 по 18 листопада 2022 року з процентною ставкою (фіксованою) 15% річних. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі, однак, позичальник належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості. 3 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 9 липня 2024 року, між АТ «Мегабанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г від 21 листопада 2019 року. ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» 27 грудня 2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г від 21 листопада 2019 року. Відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачки та розмір заборгованості останньої.
Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 13 березня 2026 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2026 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Представники позивача адвокат Журавльов С.Г., який діяв на підставі довіреності від 11 серпня 2025 року, в судове засідання не з`явився, в позові, а також в поданих клопотаннях 6 квітня 2026 року та 1 травня 2026 року, просив здійснювати розгляд справи у відсутності представника позивача, відносно ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судові засідання 8 квітня 2026 року та 5 травня 2026 року не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала.
За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. 
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивач надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Кредит надається на споживчі цілі, шляхом: видачі грошових коштів з каси банку готівкою (п. 1.2 кредитного договору).
Згідно з п. 1.3 кредитного договору, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк».
У пункту 2 кредитного договору, сторони узгодили між собою наступні умови кредитування: кредит надається на строк - з 21 листопада 2019 по 18 листопада 2022 року включно; загальний розмір кредиту – 13452,91 гривень; процентна ставка за користування кредитом – 15%, реальна річна ставка – 134,034%; загальна вартість кредиту на дату укладення договору – 34314,26 гривень; розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього), сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця – 939,57 гривень, процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п.2.2 договору - 0,1% річних.
Відповідачка зобов`язалася повернути одержаний кредит в повному обсязі до 16:00 год 18 листопада 2022 року (п. 3.2.1 кредитного договору).
Згідно з п.3.2.3 кредитного договору, відповідачка зобов`язана своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороді) за договором на передбачених договором умовах.
Кредитодавець має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місць (п. 3.3.5 кредитного договору).
Згідно з п.4.1 кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором (ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії договору за умови виконання зобов`язання позичальником заборгованість його повністю погашається).
Відповідно до п.7.1 кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 18 листопада 2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Вищевказані щомісячні платежі відповідачка зобов`язана була здійснювати відповідно до графіку платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до кредитного договору, який також особисто підписано відповідачкою та згідно якого сума кредиту становить 34314,26 гривень та обумовлено повернення кредиту щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором з 21 листопада 2019 по 18 листопада 2022 року включно.
Як убачається із матеріалів справи, банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти у розмірі 13452,91 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки від 21 листопада 2019 та виписками з рахунку.
Згідно з довідкою-розрахунком первісного кредитора АТ «Мегабанк», станом на 3 вересня 2024 року загальна сума заборгованість відповідачки становить 47044,4 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 12544,25 гривень, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 8603,4 гривень, заборгованості по сплаті комісій (в тому числі простроченої) - 25896,75 гривень.
3 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 9 липня 2024 року, між АТ «Мегабанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г від 21 листопада 2019 року. 
ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» 27 грудня 2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г від 21 листопада 2019 року.
Відповідно до ст. 525ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом норми ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За правилами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою).
Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог». Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Враховуючи наведене, проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача 47044,4 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 12544,25 гривень, заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 8603,4 гривень, заборгованості по сплаті комісій (в тому числі простроченої) - 25896,75 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №1/07 від 1 липня 2025 року, укладеному між ТОВ «ФК «Єврокредит» та АО «Альянс ДЛС», клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі правничу допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та сплатити винагороду.
Розділом 3 договору передбачено, винагороду об`єднання та порядок розрахунків.
Відповідно до акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги №12073201 від 5 січня 2026 року, адвокат надав клієнту послуги: проведення юридичного фінансового аналізу боржника ОСОБА_1 – 1200 гривень, складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 – 10000 гривень. Загальна вартість послуг складає 11200 гривень.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу.
Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «ФК «Єврокредит» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 5000 гривень.
З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,4 гривень.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд –

ухвалив:

позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованості за кредитним договором №122-028-850-2-19-Г від 21 листопада 2019 року в розмірі 47044  (сорок сім тисяч сорок чотири) гривні 40 (сорок) копійок, а також судові витрати в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору, 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Стрепко Н.Л.