Справа № 471/315/26
Провадження №2/471/342/26 
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(заочне)

"30" червня 2026 р. Братський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді – Жили Н.М.,
за участю секретаря – Холоденко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (далі – ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, 15.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 9293143 (далі — Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того як відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, заповнив електронну анкету-заяву на отримання споживчого кредиту на вебсайті первісного кредитора (https://amigo.com.ua), ТОВ «МІЛОАН» того ж дня направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Кредитний договір у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника повного тексту договору.
15.07.2025 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містив усі істотні умови договору, та маючи технічну можливість відмовитися від його підписання, висловив однозначну згоду з умовами договору шляхом підтвердження акцепту за допомогою одноразового ідентифікатора (SMS-коду). Таким чином, 15.07.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно договору кредит надавався строком на 360 днів.
Згідно з умовами Кредитного договору № 9293143 від 15.07.2025 року, ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі, на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані кошти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. На виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «МІЛОАН» належним чином і в повному обсязі надало відповідачу кредитні кошти у сумі 10 000 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, зазначену позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: НОМЕР_1 .
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, не повернув кредитні кошти у встановлений договором строк .не сплатив передбачені договором платежі у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. 
25.11.2025 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за Кредитним договором № 9293143 від 15.07.2025 р.. Позивач зазначає що заборгованість відповідача за Кредитним договором №9293143 від 15.07.2025р.становить 27 920 грн, що складається з: тіла кредиту - 10000 грн; комісії за надання кредиту - 12 920,00 грн; штрафних санкцій, за неналежне виконання кредитного зобов`язання - 5000 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за Кредитним договорм, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн та судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381, 74 грн. 
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах позовної заяви наявне клопотання, в якому останній просить суд розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 70).
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином через систему «Електронний суд», що підтверджується реєстром підтверджень про отримання документів з «Електронного суду» учасником справи (а. с. № 79, 80, 82). Відповідач відзив на позов не подав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позовну заяву, позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Під час розгляду справи по суті встановлено, що 15.07.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №9293143, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. Договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Пунктами 1.2., 1.3, 1.4. Кредитного договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн; кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 15.07.2025 року (дата надання кредиту): строк, на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів; повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів; дата остаточного погашення заборгованості 10.07.2026 року.
Згідно п.1.5 Кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 34 820,00 грн; денна процентна ставка - 0,97%.
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту: 2700,00 грн, яка нараховується за ставкою 27,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Пунктом 1.5.2 Кредитного договору встановлено, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 32 120,00 грн, що нараховується за ставкою 14,60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору.
Пунктами 1.5.3, 1.5.4 Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів.
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Згідно п. 6.1 Кредитного договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору укладення ТОВ «МІЛОАН» Кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Згідно п. 6.3 Кредитного договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього Кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) Договору в цілому, та підтверджує, зокрема, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил.
Сторонами було узгоджено графік платежів, який є додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 9293143 від 15.07.2025 року (а.с. №16).
На виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 10 000 грн шляхом перерахування грошових коштівна банківську картку, зазначену позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: НОМЕР_2 .
Підтвердження зарахування коштів ТОВ «МІЛОАН» на картковий рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням №157838056 від 15.07.2025 року на суму 10 000,00 грн (а.с. №36).
Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі.
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, не повернув кредитні кошти у встановлений договором строк .не сплатив передбачені договором платежі у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. 
25.11.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» (Клієнт) та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» (Фактор) було укладено Договір факторингу №ДО-20251125, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фіктору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників до цього Договору, а Фактор набуває такі права вимоги та сплачує Клієнту фінансування (ціну Договору) за відступлення прав вимоги у порядкута у строки встановленні цим Договором. 
Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №ДО-20251125 від 25.11.2025 р. ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №9293143 від 15.07.2025 року в сумі 27 920,00 грн, з яких:
- сума основного боргу за кредитом – 10 000,00 грн;
- сума комісії - 12 920,00 грн;
- сума штрафних санкцій 5000,00 грн (а.с. №46)
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 вказаного Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції.
Так, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. ст.1078 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань за Кредитним договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України, то суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №9293143 від 15.07.2025 р. за основною сумою боргу в сумі 10000 грн та за сумою комісії - 12920,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання, суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком.
Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Суд дійшов висновку, що хоча умовами Кредитного договору сторони і обумовили сплату позичальником штрафу за неналежне виконання кредитного зобов`язання, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язаннь.
У зв`язку із викладеним, позовні вимоги в частині сягнення штрафних санкцій за неналежне виконання кредитного зобов`язання в розмірі 5 000 грн задоволенню не підлягають. 
Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором про споживчий кредит №9293143 від 15.07.2025 р. у розмірі 22 920 грн, з яких:
-тіло кредиту – 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок);
- комісія за надання кредиту - 12 920,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять
гривень 00 копійок).
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №83 від 25.02.2026 року при зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2662, 40 гривень (а. с. № 9).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати позивача на професійну правничу становлять 12000 гривень та складаються з наступного: 
- усної консультації (з вивчення документів);
- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги №ДО-20260202/001 від 02.02.2026 року з додатками: Прайс-лист, Заявка про надання правової допомоги № 56 від 10.02.2026 р., Витяг з акту №56 про надання юридичної допомоги від 10.02.2026 року, платіжною інструкцією №418 від 26.02.2026 року копії яких надані позивачем (а. с. № 57-63, 64). 
На підтвердження витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі 381,74 грн, позивачем надано копію Договору про надання послуг №ДТ-СК-30102025 від 30.10.2025 року, укладений з ТОВ «Дірект Технолоджи», додаток №3 до даного договору, акт надання послуг від 28.01.2026 року. Оскільки обов`язок щодо направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу покладено на позивача в силу вимог ст. 172 ЦПК України, витрати на технічне забезпечення виконання цього обов`язку (друк, формування відправлення, поштові послуги) є безпосередньо пов`язаними з розглядом даної справи. Залучення сторонніх організацій для технічного супроводу позовної роботи не суперечить чинному законодавству та є обґрунтованим з огляду на специфіку діяльності позивача.
У зв`язку з частковим задоволенням позову (82,09%), до перерозподілу належать документально підтверджені судові витрати позивача зі сплати судового збору, витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику.
Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 185,56 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі – 9 850,80 грн, витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі – 313,37 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 205, 207, 526, 527, 530, 610, 612, 626, 627, 629, 634, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 280-283 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ 43950742, місцезнаходження: 02154, місто Київ, проспект Соборності, будинок 30-А, приміщення 321) заборгованість за Договором про споживчий кредит №9293143 від 15.07.2025 р. у розмірі 22 920 (двадцять дві тисячі дев`ятсот двадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ 43950742, місцезнаходження: 02154, місто Київ, проспект Соборності, будинок 30-А, приміщення 321) судовий збір в сумі 2 185,56 грн (дві тисячі сто вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят шість копійок), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9850,80 грн (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень вісімдесят копійок), витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику в сумі 313,37 грн (триста тринадцять гривень тридцять сім копійок) .
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» адреса: Україна, 02154, м. Київ, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Новомар`ївка.

Суддя 		  Жила Н. М.