П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24210/25	

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
Дата і місце ухвалення: 15.12.2025р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів : Тарновецького І.І.,
Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати неправомірним та скасувати п.13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131 в частині призупинення нарахування коштів грошового забезпечення з 01.05.2025р. майору ОСОБА_1 , що перебуває в розпорядженні командира 9 армійського корпусу, у зв`язку з перебуванням понад 4 місяці на лікуванні;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.05.2025р. за час перебування на лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано п.13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131 в частині призупинення нарахування коштів грошового забезпечення з 01.05.2025р. майору ОСОБА_1 , що перебуває в розпорядженні командира 9 армійського корпусу, у зв`язку з перебуванням понад 4 місяці на лікуванні.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 відновити ОСОБА_1 з 01.05.2025р. нарахування та виплату грошового забезпечення під час перебування його у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою.
Не погоджуючись з вказаним рішенням військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 15.12.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що загальний час лікування військовослужбовця, його відсутності у військовій частині, враховує також термін його перебування у відпустках у зв`язку з лікуванням. Продовження виплати грошового забезпечення передбачає обов`язкову наявність висновку ВЛК про потребу у тривалому (понад 4 місяці) лікуванні.
Також, апелянт посилається на те, що судом не правильно застосовано п.11 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого огляд військовослужбовця військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Лише висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у жодній поданій позивачем довідці військово-лікарської комісії відсутнє формулювання «Потребує тривалого лікування протягом ___ календарних днів», а тому у військової частини НОМЕР_1 були відсутні підстави для продовження виплати грошового забезпечення позивачу після 01.05.2025р.
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що повноваження командира військової частини щодо видання наказу про продовження виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я не передбачають можливості діяти за власним розсудом, оскільки питання наявності/відсутності медичних показань для перебування військовослужбовця у відповідній відпустці належить до компетенцій, зокрема, ВЛК. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025-0424-1150 2092-3 від 24.04.2025р. ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, тобто до 24.05.2025р. Таким чином, у разі наявності висновку ВЛК про потребу продовження відпустки за станом здоров`я, нормами Порядку №260 встановлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки командира військової частини: видати наказ про продовження виплати грошового забезпечення.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , майор за військовим званням, був призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 у березні 2022 р., проходив військову службу у складі військовій частині НОМЕР_1 .
08.10.2024р. гарнізонною ВЛК складено довідку №6284 про те, що проведено медичний огляд ВЛК 08.10.2024р. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Деформуючий артроз обох кульшових суглобів ІІІ ст. з больовим синдромом та значним порушенням функції. На підставі статей - графи ІІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ – потребує стаціонарного до обстеження у ВМКЦ IIP з подальшим переоглядом.
08.11.2024р. ВЛК військово-медичного клінічного центру Південного регіону складено довідку №2754 про те, що проведено медичний огляд ВЛК (хірургічного профілю) ВМКЦ Південного регіону 08 листопада 2024 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): М160. Стан після операції (31.10.2024р.) тотального безцементного ендопротезування правого та лівого кульшових суглобів з приводу деформуючого артрозу III ст. з вираженим больовим синдромом та значним порушенням функції. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 60 календарних днів.
09.01.2025р. гарнізонною військово-лікарською комісією складено довідку №143/6 про те, що проведено медичний огляд ВЛК 09.01.2025р. Діагноз (включаючи код, згідно чинного І-ІК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): МІ 6.0 Стан після операції: (31.10.2024р.) тотального безцементного ендопротезування правого кульшового суглоба з керамо-полімерною парою тертя з приводу деформуючого артрозу обох кульшових суглобів III ст. з вираженим больовим синдромом. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. Проведено 1 (одне) ВЛК ВМКЦ ПР від 08.11.2024р. №2754. На підставі етап і 65 графи III Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
21.02.2025р. ВЛК військово-медичного клінічного центру Південного регіону складено довідку №528 про те, що проведено медичний огляд ВЛК (хірургічного профілю) ВМКЦ Південного регіону 21 лютого 2025 року. Діагноз постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Ml6.1. Стан після операції (13.02.2025р.) тотального безцеметного ендопротезування лівого кульшового суглобу з приводу деформуючого артрозу обох кульшових суглобів Ш ст, з вираженим больовім синдромом та значним порушенням функції. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 60 календарних днів.
24.04.2025р. ВЛК військово-медичного клінічного центру Південного регіону складено довідку №2025-0424-1150-2092-3 про те, що проведено медичний огляд ВЛК 24.04.2025р. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): М16.0 Стан після операцій: (31.10.2024р.) тотального безцементного ендопротезування правого кульшового суглоба; (13.02.2025р.) тотального безцементного ендопротезування лівого кульшового суглобу з керамо-полімерною парою тертя з приводу деформуючого артрозу обох кульшових суглобів III ст. з вираженим больовим синдромом. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 65 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
23.04.2025р. ІНФОРМАЦІЯ_1 надав ОСОБА_1 направлення №174 на ВЛК з метою обстеження на предмет придатності до військової служби.
Пунктом 13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131, відповідно до абзацу 2 пункту 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, у зв`язку з перебуванням понад 4 місяці на лікуванні, призупинено майору ОСОБА_1 , що перебуває в розпорядженні командира 9 армійського корпусу, нарахування коштів грошового забезпечення з 01.05.2025р. 
23.06.2025р. військова частина НОМЕР_1 листом за №792 на адвокатський запит від 13.06.2025р. №1306-4, поданий в інтересах майора ОСОБА_1 , щодо правових підстав призупинення нарахування коштів грошового забезпечення, повідомила, що у довідці військово-лікарської комісії №2025-0424-1150-2092-3 від 24.04.2025р. майора ОСОБА_1 вказано про потребу надання відпустки для лікування терміном на 30 календарних днів, але відсутня постанова з визначеним формулюванням відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008р., а саме: потребує тривалого лікуванні протягом визначених днів. 
Вважаючи протиправним наказ військової частини НОМЕР_1 в частині призупинення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи п.13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131 в частині призупинення з 01.05.2025р. нарахування йому грошового забезпечення, виходив з того, що визначення потреби військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я та встановлення необхідного терміну для відновлення функції і працездатності такого військовослужбовця відбувається на підставі висновку ВЛК за наслідком медичного огляду ВЛК, що оформлюється довідкою ВЛК, на підставі якої командир військової частини (закладу) надає таку відпустку. Суд звернув увагу, що довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII. (далі – Закон №2232-XII)
Частиною 9 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону. 
Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку. 
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260), пунктом 9 розділу 1 якого передбачено, що виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток. Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно п.15 розділу І Порядку №420 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. 
З вказаних норм у їх сукупності слідує, що грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування військовослужбовця на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
Як вже зазначалося колегією суддів, починаючи з жовтня 2024 року ОСОБА_1 проходить лікування захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що на момент виникнення спірних правовідносин (травень 2025 року) складає повних п`ять місяців.
Як вбачається з наявної у справі довідки ВЛК військово-медичного клінічного центру Південного регіону №2025-0424-1150-2092-3 від 24.04.2025р. майору ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК, внаслідок якого на підставі статті 65 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
Пунктом 13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131, відповідно до абзацу 2 пункту 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, у зв`язку з перебуванням понад 4 місяці на лікуванні, призупинено майору ОСОБА_1 , що перебуває в розпорядженні командира 9 армійського корпусу, нарахування коштів грошового забезпечення з 01.05.2025р. 
За позицією відповідача, у довідці військово-лікарської комісії №2025-0424-1150-2092-3 від 24.04.2025р. вказано про потребу ОСОБА_1 надати відпустку для лікування терміном на 30 календарних днів, проте відсутній висновок ВЛК із визначенням формулювання відповідно до наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, а саме: потребує тривалого лікуванні протягом визначених днів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність призупинення відповідачем нарахування грошового забезпечення позивачу з огляду на наступне.
Пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі – Положення №402), медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Пунктом 6.5 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження) (пункт 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення).
Відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК (пункт 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення).
З вказаних норм у їх сукупності слідує, що висновок ВЛК за змістом (суттю) є постановою ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Тобто, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Отже, визначення потреби військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я та встановлення необхідного терміну для відновлення функції і працездатності такого військовослужбовця відбувається на підставі висновку ВЛК за наслідком медичного огляду ВЛК, що оформлюється довідкою ВЛК, на підставі якої командир військової частини (закладу) надає таку відпустку.
А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при наявності у довідці ВЛК військово-медичного клінічного центру Південного регіону №2025-0424-1150-2092-3 від 24.04.2025р. висновку про потребу продовження ОСОБА_1 відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, у командира військової частини був лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки: видати наказ про продовження виплати позивачу грошового забезпечення.
Призупинивши майору ОСОБА_1 з 01.05.2025р. нарахування грошового забезпечення у зв`язку з перебуванням понад 4 місяці на лікуванні, відповідач діяв протиправно, тобто без урахування обставин, з якими законодавець пов`язує таке призупинення. За наведених обставин, судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано пункт 13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2025р. №131 в частинні призупинення нарахування коштів грошового забезпечення з 01.05.2025р. майору ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.В. Бойко	
Судді	  	І.І. Тарновецький   О.А. Шевчук