Справа № 584/425/26
Провадження № 2/584/476/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

29.04.2026  Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Токарєва С.М.,
за участі: секретаря – Зікрати Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

встановив:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 3 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 6067541, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , за умовами якого вказане товариство надало йому кредит у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 39468 грн., в т.ч.: 12000 грн. – заборгованості за кредитом, 26268 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками, 1200 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту.
29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, в тому числі і за кредитним договором № 6067541 від 3 квітня 2024 року.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 39468 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.54). 
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
Як встановлено судом, 3 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6067541, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , за умовами якого вказане товариство надало йому кредит у розмірі 12000 грн., на строк 97 днів, зі сплатою відсотків протягом пільгового періоду 1,70%, протягом поточного періоду - 2,30% на день, комісії за надання кредиту – 1200 грн. (а.с.6-12).
Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 39468 грн., в т.ч.: 12000 грн. – заборгованості за кредитом, 26268 грн. 50 коп. - заборгованості за відсотками, 1200 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с.15зв.-16).
29 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №108-МЛ, в тому числі і за кредитним договором № 6067541 від 3 квітня 2024 року (а.с.17-22).
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29 липня 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6067541 від 3 квітня 2024 року (а.с.28).
Відповідно до претензії від 4 лютого 2026 року № 23773539/2286 позивач повідомляв відповідача про наявну заборгованість у розмірі 39468 грн. (а.с.28зв.). 
Як вбачається з листа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 20 квітня 2026 року № БТ/Е-15251, за період з 3 квітня 2024 року по 10 квітня 2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , було зараховано платіж у сумі 1200 грн. (а.с.49).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені договором у порядку, строки та терміни передбачені договором. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас суд частково не погоджується із розрахунком відсотків за період з 23 квітня 2024 року по 9 липня 2024 року з огляду на наступне.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Згідно з ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Зважаючи на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року, а нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин слід застосовувати ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує, що п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розмір заборгованості з 23 квітня 2024 року по 9 липня 2024 року підлягає перерахунку, виходячи з встановленого п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимального розміру денної процентної ставки.
А саме, з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 1,5% у день з 23 квітня 2024 року по 9 липня 2024 року: 12000 грн. х 1,5% х78 днів =14040 грн. 
Зважаючи на викладене, відповідно до розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в сумі 31980 грн. (12000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 18780 грн. - заборгованість за відсотками, 1200 грн. – заборгованість за комісією за надання кредиту ).
У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2157 грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, пропорційно розміру задоволених вимог ((31980х2662,40)/ 39468=2157,28) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 6482 грн. 21 коп. витрат на правничу допомогу((31980х8000)/ 39468=6482,21).
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.142, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79000, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) 31980 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят гривень) заборгованості по кредитному договору № 6067541 від 3 квітня 2024 року, 2157 грн. 28 коп. (дві тисячі сто п`ятдесят сім гривень двадцять вісім копійок) витрат по сплаті судового збору та 6482 грн. 21 коп. (шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні двадцять одну копійку) витрат на правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв