ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/879/26	

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Орищин Г.В.,
в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи,
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” від 24 квітня 2026 року
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 квітня 2026 року, суддя Запотічняк О.Д.
про повернення зустрічної позовної заяви 
у справі № 914/879/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Вертекс рітейл”, м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники”, м. Львів
про відшкодування збитків у розмірі 1 157 007,33 грн

встановив:
24 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Вертекс рітейл” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” про відшкодування збитків у розмірі 1 157 007,33 грн
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
15 квітня 2026 року до місцевого господарського суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення заборгованості у розмірі 222 438,97 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17 квітня 2026 року у справі № 914/879/26 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що суд не вбачає підстав для виключення вимог одна одною, оскільки задоволення зустрічної вимоги про стягнення заборгованості за товар жодним чином не спростовує правомірність первісної вимоги про відшкодування збитків. Останні були завдані, як стверджує позивач, некоректною реєстрацією податкових накладних на вже сплачену суму авансу, що вказує на невзаємопов`язаність цих правовідносин. Суд дійшов висновку про непов`язаність та недоцільність розгляду первісного та зустрічного позовів, оскільки викладені в них вимоги не обумовлені зустрічними вимогами, не є однорідними, а предмети та підстави цих позовів, а також докази, якими вони обґрунтовані є відмінними.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 квітня 2026 року у справі № 914/879/26, справу направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду, для вирішення питання про прийняття зустрічного позову. Зокрема, зазначає, що обидва позови виникають з однієї господарської операції від 09.11.2025 р. - відвантаження 142 183 літрів дизельного пального: предметом первісного позову є стягнення збитків у сумі 1 157 007,33 грн, які нібито виникли через реєстрацію податкової накладної № 26/1 від 06.11.2025 р. на суму 6 942 044,00 грн, вказана накладна була складена відповідачем за правилом “першої події” (на суму отриманої попередньої оплати), виходячи з ціни ресурсу (дизельне пальне) 50,50 грн/л з ПДВ (база оподаткування 42,08 грн/л); предметом зустрічного позову є стягнення боргу за фактично поставлений товар у кількості 142 183 літри, виходячи саме з цієї ж ціни — 50,50 грн/л з ПДВ (згідно з рахунком № 1202 від 09.11.2025 р. та актом звірки від 13.11.2025 р.). Крім цього, на думку апелянта, встановлення судом реальної ціни товару за зустрічним позовом має фундаментальне преюдиційне значення для первісного позову, оскільки якщо суд визнає ціну 50,50 грн/л правомірною (доведеною), це автоматично спростує наявність протиправної поведінки скаржника та відсутність складу “збитків” у розумінні статті 22 ЦК України, таким чином, задоволення зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову, що згідно зі ст. 180 ГПК України є підставою для спільного розгляду. Вважає, що предметом доказування в обох випадках є встановлення дійсного змісту усного договору та ціни товару, що була узгоджена сторонами на момент здійснення господарської операції, отже, роз`єднання цих вимог призведе до того, що два різні склади суду будуть одночасно встановлювати ціну однієї і тієї ж партії пального. Також вважає, якщо в межах зустрічного позову буде встановлено, що правомірною ціною була саме 50,50 грн/л, це автоматично означатиме, що: податкова накладна № 26/1 від 06.11.2025 складена правильно (відповідно до реальної ціни); у діях скаржника відсутня протиправна поведінка; склад господарського правопорушення для стягнення збитків відсутній, отже, задоволення зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного, що є прямою та обов`язковою підставою для спільного розгляду згідно з ч. 2 ст. 180 ГПК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/879/26 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 квітня 2026 року; витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи; позивачу надано строк (10 днів з дня отримання ухвали) на подання суду відзиву на апеляційну скаргу; справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.2 ст.271 ГПК України.
Судом встановлено, що ухвала суду належним чином надіслана сторонам у справі, доставлена до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, підписаними відповідальним працівником.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).
Заяв про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Отже, зустрічний позов – це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.
Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.
в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.
Судом встановлено, що предметом позовних вимог первісного позову є відшкодування збитків у розмірі 1 157 007, 33 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення вимог статей 201.1, 201.10 Податкового кодексу України та умов досягнутих між сторонами домовленостей щодо поставки дизельного пального, було неправомірно зареєстровано податкову накладну № 26/1 від 06.11.2025 із зазначенням недостовірних показників ціни та обсягу товару, що не відповідають первинним документам та фактично здійсненій оплаті. Позивачем зазначено, що неодноразові звернення до відповідача з вимогою про виправлення помилок шляхом реєстрації розрахунку-коригування були проігноровані, що позбавило позивача права на формування податкового кредиту з ПДВ у розмірі 1 157 007,33 грн. Позивач стверджує, що вказана сума податку є його майновим інтересом, а дії відповідача протиправною поведінкою, яка призвела до завдання позивачу збитків у розумінні ст. 22 ЦК України.
Відповідно до матеріалів зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники”, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути заборгованість у розмірі 222 438,97 грн, обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між сторонами виникли фактичні господарські відносини щодо поставки дизельного пального на підставі конклюдентних дій. Стверджує, що за відсутності підписаного сторонами письмового договору, ціна товару підлягає визначенню на підставі ч. 4 ст. 632 ЦК України (ринкова ціна), що становить 50,50 грн/л., вказує на виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю “Вертекс рітейл” 222 438,97 грн заборгованості, у зв`язку з неповною оплатою фактично отриманого товару.
З матеріалів кожного позову, вбачається, що первісний позов має деліктний характер та ґрунтується на порушенні відповідачем обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних у системі ЄРПН, що кваліфікується як завдання збитків у розумінні ст. 22 ЦК України, натомість зустрічний позов є зобов`язальним та стосується виконання господарської операції в частині повноти розрахунків за отриманий товар, відтак, за даних обставин обидва позови не є взаємопов`язані.
Колегія суддів, порівнюючи зміст первісного та зустрічного позовів, дійшла висновку, що заявлені вимоги не є взаємопов`язаними через наявність різних предметів доказування. У межах первісного позову ключовим аспектом, що підлягає з`ясуванню, є встановлення факту протиправної бездіяльності та наявності вини заподіювача шкоди. Натомість предметом доказування за зустрічним позовом є встановлення факту узгодження ціни через механізм визначення ринкової вартості, перевірка обсягів фактичного відвантаження товару згідно з товарно-транспортними накладними.
Крім того, суд не вбачає підстав для виключення вимог одна одною, оскільки задоволення зустрічної вимоги про стягнення заборгованості за товар жодним чином не спростовує правомірність первісної вимоги про відшкодування збитків. Останні були завдані, як стверджує позивач, некоректною реєстрацією податкових накладних на вже сплачену суму авансу, що вказує на невзаємопов`язаність цих правовідносин.
Суд також наголошує на недоцільності спільного розгляду вказаних позовів, оскільки поєднання в одному провадженні спору про відшкодування збитків, що має деліктну природу, та спору про оплату товару, який випливає з договірних зобов`язань, призведе до надмірного обтяження судового процесу. Суд звертає увагу, предметом зустрічного позову є матеріально-правова вимога про стягнення грошових коштів як недоплаченої вартості товару. В даному випадку, заявлена відповідачем, зустрічна позовна вимога не підлягає спільному розгляду разом з первісним позовом про відшкодування збитків, а може бути розглянута судом, шляхом подання позовної заяви в загальному порядку.
Крім цього, в даному випадку вимоги за первісним та зустрічним позовами не є взаємовиключними, оскільки задоволення зустрічного позову жодним чином не матиме своїм наслідком відмову у задоволенні первісного позову; - вимоги за первісним та зустрічним позовами не можуть бути зараховані, оскільки викладені в них вимоги не обумовлені зустрічними вимогами, не є однорідними, а предмети та підстави цих позовів, а також докази, якими вони обґрунтовані є відмінними. За даних обставин задоволення первісного позову не виключає задоволення зустрічного позову.
Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про непов`язаність та недоцільність розгляду первісного та зустрічного позовів, оскільки викладені в них вимоги не обумовлені зустрічними вимогами, не є однорідними, а предмети та підстави цих позовів, а також докази, якими вони обґрунтовані є відмінними.
Таким чином встановивши те, що обидва позови (первісний та зустрічний) не є взаємопов`язані, тобто, зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ч.2 ст.180 ГПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення зустрічного позову на підставі ч.6 ст.180 ГПК України.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що заявлені сторонами вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовами спричинять необхідність дослідження та встановлення судом різних обставин і доказів, на які сторони посилаються, а відтак спільний розгляд зустрічного позову із первісним не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, тобто не може вважатись доцільним в розумінні ч.2 ст.180 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6).
Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.276 ГПК України).
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 квітня 2026 року у справі № 914/879/26 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Барвисті рушники” – без задоволення.
Матеріали справи № 914/879/26 повернути до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Орищин Г.В.