Справа № 671/1101/26
01 липня 2026 року
2/671/987/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

01 липня 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами:
- № 10805-09/2024 від 09.09.2024 в сумі 20400,00 грн.;
- № 08559-09/2024 від 07.09.2024 в сумі 27000,00 грн.,
що разом становить 47400,00 грн., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 08559-09/2024, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 120 днів із процентною ставкою 1,00% в день на залишок заборгованості.
09.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 10805-09/2024, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000 грн. строком на 120 днів із процентною ставкою 1,00% в день на залишок заборгованості.
Товариство свої зобов`язання за договорами виконало та надало відповідачу грошові кошти, однак відповідач не виконав належним чином умов кредитних договорів.
23.12.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 23122024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 08559-09/2024 виникла заборгованість в розмірі 27000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12000,00 грн. заборгованість за відсотками; 5000,00 грн. заборгованість за штрафами.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 10805-09/2024виникла заборгованість в розмірі 20400,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7200,00 грн. заборгованість за відсотками; 7200,00 грн. заборгованість за штрафами.
Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника позивача та відповідача до суду клопотань про проведення судового засідання не надходило.
Відповідач відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. 
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить.
07.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та  ОСОБА_1  укладено Договір про надання фінансового кредиту № 08559-09/2024 (далі – Договір 1).
Згідно умов Договору 1 сума кредиту 10000 грн.; строк кредиту 120 днів, дата погашення кредиту – 04.01.2025; тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка – 1,00%, нараховується в межах строку кредитування, починаючи з дня надання кредиту, на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня; кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Кредитор свої зобов`язання за Договором 1 виконав в повному обсязі, перерахувавши 07.09.2024 на картковий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи.
Всупереч умовам Договору 1, відповідач свого зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що згідно розрахунку заборгованості становить 25800,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10800,00 грн. заборгованість за відсотками; 5000,00 грн. заборгованість за штрафами.
Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір 1 укладено 07.09.2024, тобто після введення воєнного стану.
Враховуючи викладене, заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5000,00 грн. не підлягають задоволенню.
09.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та  ОСОБА_1  укладено Договір про надання фінансового кредиту № 10805-09/2024 (далі – Договір 2).
Згідно умов Договору 2 сума кредиту 6000 грн.; строк кредиту 120 днів, дата погашення кредиту – 06.01.2025; тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка – 1,00%, нараховується в межах строку кредитування, починаючи з дня надання кредиту, на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня; кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Кредитор свої зобов`язання за Договором 2 виконав в повному обсязі, перерахувавши 09.09.2024 на картковий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 6000 грн., що підтверджується платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи.
Всупереч умовам Договору 2, відповідач свого зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що згідно розрахунку заборгованості становить 19560,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6360,00 грн. заборгованість за відсотками; 7200,00 грн. заборгованість за штрафами.
Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 7200,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір 2 укладено 09.09.2024, тобто після введення воєнного стану.
Враховуючи викладене, заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 7200,00 грн. не підлягають задоволенню.
23.12.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір факторингу № 23122024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 23122024 «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором 1 в сумі 25800,00 грн. та за Договором 2 в сумі 19560,00 грн..
В той же час, судом встановлено неправомірне нарахування кредитором штрафних санкцій в розмірі 12200,00 грн., які стягненню з відповідача не підлягають.
Матеріалами справи підтверджено перехід прав вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідно до наданого розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за Договором 1 складає в розмірі 22000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 12000,00 грн. заборгованість за відсотками (з урахуванням нарахованих позивачем відсотків після відступлення прав вимоги).
Відповідно до наданого розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за Договором 2 складає в розмірі 13200,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7200,00 грн. заборгованість за відсотками (з урахуванням нарахованих позивачем відсотків після відступлення прав вимоги).
Згідно Договору факторингу клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, тому відсотки, нараховані фактором після відступлення прав вимоги, є правомірними та підлягають стягненню з відповідача.
Як зазначає позивач у позові, і що підтверджено матеріалами справи, кредитор, надавши обумовлені договорами кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договорами в розмірі 35200,00 грн.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитними договорами відповідач порушив обумовлені договором строки і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитами у розмірі 35200,00 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню.
Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
В обґрунтування клопотання зазначив, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі надано такі докази: договір про надання правничої допомоги; докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт – акти наданих послуг.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 згідно з яким, адвокатське об`єднання «АПОЛОГЕТ» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Згідно Акту № 884 наданих послуг від 11.05.2026 сторони погодили суму наданих послуг – 8000 грн. за Договором 1 та Згідно Акту № 885 від 11.05.2026 сторони погодили суму наданих послуг – 8000 грн. за Договором 2.
Детальним описом наданих послуг до Актів погоджено надання послуг за наступним списком:
- надання усної консультації з вивченням документів (30 хвилин);
- ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 години);
- погодження правової позиції (30 хвилин);
- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 години 30 хвилин);
- подання заяви до суду.
Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. суд зазначає наступне.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу.
Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
В той же час, враховуючи, що судом задоволено 74,26 відсотків позовних вимог (35200,00х100/47400,00), то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 11881,60 грн., що складає 74,26 відсотків від 16000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1977,14 грн.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст. ст. 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд,
постановив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договорами:
- № 10805-09/2024 від 09.09.2024 в сумі 13200,00 грн.;
- № 08559-09/2024 від 07.09.2024 в сумі 22000,00 грн.,
що разом становить 35200 (тридцять п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11881,60 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1977,14 грн.пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4 поверх, код в ЄДРПОУ 35234236;
Представник позивача: адвокат Усенко Михайло Ігорович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса здійснення діяльності: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя