Справа № 526/2316/25
Провадження № 2/526/113/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 квітня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді Максименко Л.В.
секретаря судового засідання Павленко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/2316/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

21 липня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №8841317 від 21.02.2025 року в розмірі 32 981 грн 00 коп., сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн.
Ухвалою від 30.07.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Ухвалою суду від 30.07.2025 за клопотанням позивача у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» було витребувано документи щодо отримання відповідачем грошових коштів за вказаним кредитним договором.
Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» та його представник адвокат Ткаченко Ю. О. копію ухвали про відкриття провадження отримали 30.07.2025, яка була надіслана до їх електронних кабінетів.
Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 05.08.2025, що підтверджується зворотним поштовим рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення, відзиву на позов не надав. 
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідач теж не подавав.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 21.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8841317, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 13 000,00 грн строком на 360 днів ( з 21.02.2025 по 15.02.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 2 242,50 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 650.00 грн за кожен день понадстрокового користування (п.2.2.8 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка – 3194,73%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 59 702,50 грн.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 163305 у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується також довідкою про ідентифікацію.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит»), на погоджений умовами договору строк (надалі – «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів.
Факт перерахування відповідачу грошових коштів за вказаним кредитним договором підтверджується:
- електронною платіжною інструкцією № 031ec7da-f818-4364-aa30-8f9379825614 від 21.02.2025 року про перерахування коштів ОСОБА_1 в сумі 13 000 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 , зазначену ним у договорі. Вказана платіжна інструкція видана ТОВ «ФК «Фінекспрес» - фінансової компанії, яка здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі;
- довідкою №КД-000035105/ТНПП від 26.06.2025 ТОВ «ФК «Фінекспрес» про перерахування коштів ОСОБА_1 
- листом №25\06\25-24 від 25.06.2025, виданим позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує перерахування на банківську карту відповідача онлайн - позики на підставі вказаної платіжної інструкції, в якій зазначено номер платежу №031ec7da-f818-4364-aa30-8f9379825614.
Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.
Окрім того, згідно повідомлення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 11.08.2025 на ухвалу суду від 30.07.2025, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» емітовано карту № НОМЕР_3 на яку, як вбачається з виписки по рахунку, 21.02.2025 здійснено переказ коштів в сумі 13 000 грн.
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором позики та надало грошові кошти відповідачу в сумі 13 000 грн.
Однак, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, в результаті чого, згідно з розрахунком, наданим ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 26.06.2025 включно у відповідача утворилась заборгованість за договором позики в сумі 32 981,00 грн, з яких -13 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн – сума заборгованості за процентами; 2 242,50 грн. – сума заборгованості за комісією; 6 500,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
26 червня 2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 26/06/25.
Згідно вищевказаного договору, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) відступило ТОВ «Фінпром Маркет» (Фактор) вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло такі права вимоги та передало грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договір спосіб (п. 1.1. договору), в тому числі і до відповідача за кредитним договором №8841317 від 21.02.2025.
Згідно п.2.1.3. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог).
На підтвердження переходу прав вимоги позивач надав суду реєстр прав вимог №26/06/25-01 до вказаного договору факторингу, підписаного представниками ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», платіжну інструкцію від 08.07.2025 про сплату позивачем коштів на рахунок ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов договору про відступлення прав вимоги. 
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем, згідно реєстру прав вимоги, становить 32 981,00 грн, з яких -13 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн – сума заборгованості за процентами; 2 242,50 грн. – сума заборгованості за комісією; 6 500,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
З матеріалів справи вбачається, що з моменту отримання права вимоги до  ОСОБА_1 ТОВ «Фінпром Маркет» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір про надання кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору.
На підтвердження факту укладення даного договору відповідачем свідчить зазначення в договорі його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом,
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Як було встановлено судом, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання вищезазначеного кредитного договору.
Без отримання листів на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вказаний кредитний договір не був би укладеним.
Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінпром Маркет», ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Виходячи з наданих позивачем доказів фінансова установа виконала свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а  ОСОБА_1 порушив умови договору та зобов`язання по погашенню кредиту.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що відповідачем не доведено факту належного виконання ним умов кредитного договору, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зокрема суд погоджується із розрахунком позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 26.06.2025 в сумі 26 481 грн, з яких -13 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн – сума заборгованості за процентами; 2 242,50 грн. – сума заборгованості за комісією, які нараховані за період з 21.02.2025 по 26.06.2025 включно, тобто в межах строку договору.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею /неустойкою в сумі 6500 грн суд вважає необхідним зазначити наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022 року, внесено зміни до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» і доповнено його п. 6-1, який встановлює нові правила звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання ним своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.
У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.
Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого є позивач, всупереч вказаних вимог Закону України №2120-ІХ від 15 березня 2022 року, було неправомірно нараховано відповідачу пеню/неустойку за невиконання кредитного договору №8841317 від 21.02.2025 в сумі 6500 грн., тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
За вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кредитні кошти у розмірі 26 481 грн, з яких -13 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн – сума заборгованості за процентами; 2 242,50 грн. – сума заборгованості за комісією, які нараховані за період з 21.02.2025 по 26.06.2025 включно.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у дані справі, судом встановлено, що вони складаються з сплаченого позивачем судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. при подачі позову, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (80%) в розмірі 1937,92 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю. О., копію ордера серії АХ №1149961, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги в тому числі і щодо Сіренка С.А., витяг з акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025 за договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року щодо виконання послуг стосовно боржника  ОСОБА_1 на суму 3500 грн та детальний опис наданих послуг, платіжну інструкцію №579937082.1 від 11.07.2025 на оплату послуг адвоката про надання правничої допомоги за договором № 01-11/24 від 01.11.2024, оплата згідно акта №16-П прийманнянаданої правничої допомоги від 11.07.2025на загальну суму 350000 грн.
Таким чином, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог (80%) в розмірі 2800 грн. При цьому суд вбачає співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.
Керуючись ст. 12, 81,141,137, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики -задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором №8841317 від 21.02.2025 в розмірі 26 481( двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят одну) грн, з яких -13 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 238,50 грн – сума заборгованості за процентами; 2 242,50 грн. – сума заборгованості за комісією. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» сплачений судовий збір в сумі 1 937,92 грнта витрати на правничу допомогу в сумі 2 800 грн.
В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет»про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за пенею/неустойкою по кредитному договору №8841317 від 21.02.2025 в сумі 6500 грн відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 82000, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд.9-А, офіс 204.
Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча: Л. В. Максименко