Справа № 555/1310/26
Номер провадження 2-о/555/98/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"29" червня 2026 р. 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання у визначеному місці , -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви  вказує, що народилася  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Поліське Березнівського району Рівненської області. Відповідно до довідки Березнівської міської ради №495 від 15.07.2025 року ОСОБА_1 дійсно з 26.04.1986 року (дата вибуття відсутня) та з 12.03.1997 року по даний час зареєстрована та проживає в с.Поліське Березнівського району Рівненської області. Дана територія до 01.01.2015 року була включена в перелік радіоактивно забруднених територій внаслідок аварії на ЧАЕС (ІV зона). Відповідно до диплому НОМЕР_1 від 13.06.1988 року заявниця навчалася в Рівненському професійно-технічному училищі №9 з 01.09.1987 року по 13.06.1988 року. Згідно даних трудової книжки НОМЕР_2 від 26.07.1988 року заявниця працювала монтажником радіоелектронної апаратури і Рівненському радіотехнічному заводі з 25.07.1988 року по 16.04.2002 року. Однак в м.Рівне заявниця під час навчання та роботи не проживала. На навчання кожного дня їздила автобусом, всі вихідні дні, літні та зимові канікули проводила вдома за місцем проживання. На той час робітників до місця роботи возили автобусом. Зранку заявниця їхала в м.Рівне на роботу, ввечері поверталася додому в с.Поліське Березнівського району. Даний факт можуть підтвердити свідки. Встановлення факту проживання в с.Поліське Березнівського району Рівненської області в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року заявниці потрібно для того, щоб мати пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
05 червня 2026 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась- представник заявника , адвокат Оніщук М.А подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі заявника та представника , заяву підтримує повністю.
Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. 
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що можуть встановлюватися судом у порядку окремого провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
Отже, в порядку окремого провадження можуть розглядатися заяви про встановлення юридичних фактів лише за наявності таких умов: факт породжує юридичні наслідки; заявник не має іншої можливості отримати або відновити документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення; встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право.
Правові, економічні та організаційні засади соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку.
Згідно з ч. 5 ст. 55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій зазначеним категоріям осіб провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється органами місцевого самоврядування.
Таким чином, законодавством передбачено позасудовий порядок підтвердження факту проживання особи на територіях радіоактивного забруднення, а відповідні документи підлягають оцінці уповноваженим органом під час вирішення питання про призначення пенсії.
Як убачається з доданих до заяви матеріалів, заявниця скористалася позасудовим порядком підтвердження факту проживання, отримавши відповідну довідку Березнівської міської ради. 
Отже, фактична мета звернення заявниці до суду полягає не у самостійному підтвердженні не оспорюваного юридичного факту, а у подоланні наслідків рішення суб`єкта владних повноважень — органу Пенсійного фонду України, яким не враховано відповідні періоди проживання та відмовлено у призначенні пенсії.
Тобто між заявницею та органом Пенсійного фонду України фактично виник спір щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, достатності поданих документів, оцінки періодів проживання та реалізації права на пенсійне забезпечення. Такий спір має публічно-правовий характер та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому суд враховує, що сама по собі мета використання юридичного факту для подальшого отримання соціальної виплати чи пенсії не завжди свідчить про наявність спору про право. Такий підхід викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06 травня 2026 року у справі №572/333/25. Разом з тим зазначена правова позиція стосується іншої категорії справ — встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, який прямо передбачений п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, та за обставин, коли суди не встановили наявності реального, а не гіпотетичного спору про право.
На відміну від зазначеної справи, у цій справі заявниця просить встановити факт проживання на території, яка до 01 січня 2015 року відносилась до зони посиленого радіоекологічного контролю, саме з метою призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за ст. 55 Закону №796-XII. При цьому законом передбачено спеціальний позасудовий порядок підтвердження такого факту, а органом Пенсійного фонду України вже прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, що свідчить про наявність спору щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 зазначено, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів, які відповідно до закону підлягають встановленню в позасудовому порядку. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19 та від 18 грудня 2019 року у справі №370/2598/16-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 за заявою про встановлення факту проживання заявника на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зроблено висновок про те, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення таких фактів, оскільки законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №162/760/17 також зазначено, що встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, не належить до фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, якщо законом передбачено інший порядок підтвердження такого факту.
У постанові Верховного Суду від 09 серпня 2024 року у справі №539/5295/23 зроблено висновок, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу у встановленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Аналогічний підхід щодо неможливості розгляду в порядку окремого провадження заяв про встановлення факту проживання на територіях радіоактивного забруднення з метою призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку викладено у постановах Верховного Суду від 07 травня 2025 року у справі №704/1328/24, від 09 липня 2025 року у справі №157/1238/24, від 06 серпня 2025 року у справі №285/5255/24.
Крім того, зазначений висновок узгоджується з правовим підходом, викладеним у постанові Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2026 року у справі № 949/286/26, провадження № 22-ц/4815/1026/26, якою залишено без змін ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2026 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою про встановлення факту постійного проживання на території радіоактивного забруднення для підтвердження права на призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону №796-XII. У цій постанові апеляційний суд дійшов висновку, що законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, а спір між заявником та органом Пенсійного фонду України щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законом передбачено позасудовий порядок підтвердження відповідного факту, а спір щодо правомірності рішення органу Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту проживання у визначеному місці- відмовити 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.
    Суддя:	  	    Мельничук Н. В.