ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м. Дніпро Справа № 908/2230/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач), 
судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
секретар судового засідання Солодова І.М.
за участю:
від Концерну “МТМ”: не з`явився; 
від АТ “ЗФЗ”: Верба В.В. (в залі суду) – адвокат;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 (повний текст рішення складено 27.01.2025, суддя Педорич С.І.) у справі № 908/2230/24
за первісним позовом: Концерну “Міські теплові мережі”, м. Запоріжжя
до відповідача: Акціонерного товариства “ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ”, м. Запоріжжя
про стягнення коштів у розмірі 160 003,29 грн.
та за зустрічним позовом Акціонерного товариства “ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ”, м. Запоріжжя
до відповідача Концерну “Міські теплові мережі”, м. Запоріжжя
про визнання договору укладеним в редакції протоколу розбіжностей,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.
22.08.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну “Міські теплові мережі” (скорочене найменування – Концерн “МТМ”) до відповідача Акціонерного товариства “ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ” (скорочене найменування – АТ “ЗФЗ”) про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 72201161 від 01.11.2021 за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2024 року в розмірі 160 003,29 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
10.09.2024 відповідач (АТ “ЗФЗ”) через систему “Електронний суд” подав зустрічну позовну заяву до Концерну “МТМ” про визнання договору № 72201161 від 01.01.2022 укладеним в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2022 до договору №72201161 від 01.01.2022, а саме, з урахуванням запропонованої редакції пункту 51 договору: “п.51. Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі №908/2230/24 у задоволенні первісного позову Концерну “Міські теплові мережі” до Акціонерного товариства “ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ” про стягнення 160 003,29 грн. відмовлено.
Зустрічний позов задоволено повністю.
Визнано договір № 72201161 від 01.01.2022 укладеним в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2022 до договору №72201161 від 01.01.2022, а саме, з урахуванням запропонованої Акціонерним товариством “Запорізький завод феросплавів” редакції пункту 51 договору: 
“п.51. Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Стягнуто з Концерну “Міські теплові мережі” (вул. Героїв полку “Азов”, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) на користь Акціонерного товариства “ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ” (вул. Діагональна, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035; ідентифікаційний код юридичної особи 00186542) суму 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням суду, через систему “Електронний суд”, Концерн “Міські теплові мережі” звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: 
скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23 січня 2025 року по справі № 908/2230/24 та постановити нове рішення, яким стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 72201161 від 01.11.2021 за період з 01 листопада 2021 р. по 31 травня 2024 р. на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ»: суму грошової заборгованості в розмірі 160 003,29 грн.;
стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» судові витрати у розмірі судового збору 2 422,40 грн.;
у задоволенні зустрічного позову АТ «Запорізький завод феросплавів» до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання договору укладеним в редакції протоколу розбіжностей відмовити у повному обсязі;
стягнути з АТ «Запорізький завод феросплавів» на користь Концерну «Міські теплові мережі» витрати пов`язані зі зверненням до Центрального апеляційного господарського суду.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з огляду на наступне.
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» є орендарем нежитлових приміщень по вул. Рекордна, буд. 11 у м. Запоріжжя (копія дислокації службових приміщень, копія Акту приймання передавання державного нерухомого майна від 17.06.2015р., копія Акту повернення з оренди від 17.12.2021р., копія договору про розірвання договору оренди від 17.12.2021р. є в матеріалах справи). 
Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.
02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Відповідно до вищенаведеного, станом на 01 листопада 2021 року Типовий індивідуальний договір № 72201161 про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Договір) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11 між Позивачем та АТ «ЗФЗ» з 01 листопада 2021 року є укладеним (вказаний договір приєднання розміщений на офіційному сайті Концерну «МТМ», роздруківка публічного договору про надання послуги з постачання теплової енергії додається). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
На виконання пункту 5 Договору Апелянт надавав послугу з постачання теплової енергії Відповідачу в нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії Відповідачу за період: 01 листопада 2021 р. по 31 травня 2024 р. на загальну суму 160 003,29 грн., що підтверджується також розрахунком суми грошової заборгованості, інформацією щодо нарахувань як по будинку в цілому, так і по приміщенню Відповідача. Позивачем були сформовані та надані Відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги. Тобто, Відповідач не виконав свої обов`язки згідно Договору по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим, за Відповідачем виникла грошова заборгованість у розмірі 160 003,29 грн.
Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому знаходиться приміщення Відповідача підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких Позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі (відповідні рішення містяться на офіційному сайті ЗМР та додаються до цієї позовної заяви), знаходженням нежитлового приміщення Відповідача у багатоквартирному житловому будинку.
В оскаржуваному рішенні суд послався на те, що списання з балансу відповідача багатоквартирних будинків на підставі прийнятого Правлінням АТ «ЗФЗ» 23.11.2021р. рішення, в тому числі по вул. Рекордна, буд. 11, які не увійшли до статутного капіталу заводу, виведення з організаційної структури управління та штатного розкладу житлово-комунального відділу, скорочення персоналу - є підставою для відмови у позові в повному обсязі. Крім того, предметом договору оренди №12/1-3844 від 26.11.2019р., укладеному між АТ «ЗФЗ» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях були визначені наступні об`єкти державної власності:- частина нежитлового приміщення ХХІІ (у складі приміщень з №1 по №8 включно), приміщення клітини сходів ІХ, загальною площею 66,56 кв.м підвального поверху;- нежитлове приміщення ХХVІ (у складі приміщень з №1 по №10 включно), загальною площею 99,4 кв.м, першого поверху житлового будинку (Літ.А4-5), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11. Тим самим Позивач за зустрічним позовом наполягав, що інших нежитлових приміщень ним орендовано не було. Однак, відповідно до дислокації службових приміщень, долучених до позовної заяви, та копії індивідуального договору № 72201161 від 01.01.2022р., підписаного з обох сторін опалювана площа приміщення споживача складає 337,16 кв.м. Відповідно до договору від 17.12.2021р. про розірвання договору оренди від 26.11.2019р., копія якого долучена позивачем за зустрічним позовом до зустрічної позовної заяви, розірвано вищезазначений договір оренди предметом якого були нежитлові приміщення загальною площею 66,56 кв.м та 99,4 кв.м. Після отримання зазначеної інформації Позивачем за первинним позовом були здійснені коригування площі та виконано перерахунок умовно-постійної та умовно-змінної частини (інформаційна довідка начальника відділу договірної роботи додається). Перерахунок відображений в розрахунку основного боргу, долученому до позовної заяви, та рахунках за надані послуги за березень 2022р. і квітень 2024р. Таким чином, у користуванні позивача за зустрічним позовом залишились приміщення загальною площею 171,23 кв.м (106,9 кв.м та 12,44 кв.м згідно дислокації та 51,89 кв.м згідно акту приймання-передавання державного майна, копія якого долучена до позовної заяви).
Договір № 72201161 підписано обома сторонами, як того вимагають норми чинного законодавства України. На примірнику договору, який повернуто Позивачем на адресу КОНЦЕРНУ „МТМ”, не міститься жодних посилань з приводу того, що договір підписано з зауваженнями. Наданий позивачем за зустрічним позовом протокол розбіжностей Концерн «Міські теплові мережі» залишив без розгляду, про що повідомив листами від 03.05.2022р. та 17.05.2022р. та запропонував для вирішення питання та упорядкування договірних відносин надати копію додаткової угоди про розірвання договору оренди з власником приміщення та Акт приймання передачі. Зазначений протокол розбіжностей стосується проекту договору, а в даному разі договір є діючим та укладеним, що підтверджується підписом Позивача на Договорі. Що стосується можливості внесення змін до діючого договору, то відповідно до ст. 654 ЦК України „зміни до договору повинні вчинятись в тій самій формі, що й безпосередньо договір”. Тож, за таких обставин, у Концерну „МТМ” були відсутні правові підстави для внесення зауважень до фактично діючого договору.
Апелянт зауважує на тому, що між сторонами було укладено (підписано) договір № 72201161 від 01.11.2021р. про надання послуг з постачання теплової енергії, тому зміна умов договору, повинна оформлюватися як додаткова угода до цього договору. Закон вимагає, щоб зміна або розірвання договору здійснювалися в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається.
Оскільки договір № 72201161 був укладений в силу законодавчих актів, він розпочав свою дію з 01.11.2021. Протокол розбіжностей до цього договору був наданий позивачем за зустрічним позовом 11.02.2022. Складення протоколу розбіжностей до вже укладеного договору не передбачено діючим законодавством. Доказів ініціювання внесення АТ «ЗФЗ» змін до договору № 72201161 в частині строку його дії, шляхом надіслання відповідної додаткової угоди чи в судовому порядку, матеріали справи не містять.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.
04.04.2025 від АТ “Запорізький завод феросплавів” до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу (документ сформований в системі “Електронний суд” 04.04.2025), в якому просить: апеляційну скаргу Концерну “МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ” залишити без задоволення у повному обсязі; рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 по справі № 908/2230/24 залишити без змін.
Стосовно поданого АТ “Запорізький завод феросплавів” відзиву на апеляційну скаргу №б/н від 04.04.2025, колегія суддів зазначає про таке.
Статтею 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Ухвалою ЦАГС від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - 15 днів з дня вручення цієї ухвали.
Зазначена ухвала суду доставлена до електронного кабінету АТ “Запорізький завод феросплавів” 18.03.2025 о 04:35 год (т. 2, а.с. 45 на звороті).
Отже, 15-денний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу по 02.04.2025 включно.
Натомість, відзив на апеляційну скаргу поданий до суду з використанням системи “Електронний суд” 04.04.2025, тобто, з пропуском процесуального строку.
Клопотання про поновлення чи продовження строку на подання відзиву від АТ “Запорізький завод феросплавів” до суду апеляційної інстанції не надходило.
Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, право на подання відзиву може бути реалізовано виключно у встановлений строк, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Ураховуючи зазначене, а також те, що відзив на апеляційну скаргу подано в порушення строків на його подання і відсутнє клопотання про поновлення такого строку, колегія суддів дійшла висновку, що відзив на апеляційну скаргу №б/н від 04.04.2025 слід залишити без розгляду.
Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/2230/24. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2230/24.
27.02.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.
04.03.2025 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн, відповідно до платіжної інструкції від 18.02.2025.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2025 апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24 - залишено без руху. Повідомлено Концерн “Міські теплові мережі” про можливість усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24, зазначених в даній ухвалі та ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2025, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору (доплати) у розмірі 3633.60 грн – надавши строк 05 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.
10.03.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 3633.60 грн, відповідно до платіжної інструкції від 10.03.2025.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24; розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 23.07.2025 о 10 год. 20 хв. 
У судовому засіданні 23.07.2025 колегією суддів оголошено по справі перерву до 12.11.2025 о 12:20 год.
У судовому засіданні 12.11.2025 колегією суддів оголошено по справі перерву до 04.03.2026 об 11:40 год.
У зв`язку з перебуванням судді Кощеєва І.М. на лікарняному, розгляд справи № 908/2230/24, призначеної на 04 березня 2026 року, не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2026 розгляд апеляційної скарги Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24 призначено у судовому засіданні на 29.04.2026 о 09:30 год.
У судове засідання 29.04.2026 з`явився представник АТ “Запорізький завод феросплавів”. Концерн “Міські теплові мережі” не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник АТ “Запорізький завод феросплавів” заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні.
У судовому засіданні 29.04.2026 колегією суддів оголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) у справі.
Встановлені судом обставини справи.
Між АТ “ЗФЗ” та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 26.11.2019 було підписано Договір № 12/1-3844 оренди майна, що належить до державної власності, щодо нежитлових приміщень за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11.
Предметом цього договору були визначені об`єкти державної власності – нерухоме майно загальною площею 165,96 кв.м, а саме: частина нежитлового приміщення ХХІІ (у складі приміщень з № 1 по № 8, включно), приміщення клітини сходів ІХ, загальною площею 66,56 кв.м підвального поверху; нежитлове приміщення ХХVI (у складі приміщень з № 1 по № 10 включно), загальною площею 99,4 кв.м, першого поверху житлового будинку (Літ. А-4-5), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11.
Власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11, є держава в особі РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.
17.12.2021 між АТ “ЗФЗ” та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було укладено договір про розірвання договору оренди від 26.11.2019 № 12/1-3844. На виконання зазначеного договору про розірвання, сторонами було підписано Акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державної власності.
Відповідно до вказаного Акту повернення, майно, що повертається з оренди, залишається на балансі АТ “ЗФЗ” (п. 5 Акту).
23.11.2021 Правлінням АТ “ЗФЗ” було прийнято рішення списання 28 багатоквартирних будинків з балансу.
24.11.2021 АТ “ЗФЗ” було прийнято розпорядчий документ, необхідний для списання багатоквартирних будинків з балансу – наказ з основної діяльності № 53 “Про списання багатоквартирних будинків з балансу підприємства”.
Відповідно до Акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 14.01.2022, на позабалансовому рахунку АТ “ЗФЗ” залишаються нежитлові приміщення за інвентарними номерами №1005021/4, №1005021/5, №1005021/6 та №1005021/7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11.
Концерн “МТМ” (далі – позивач за первісним позовом) діє на підставі Статуту за яким основною метою діяльності Концерну “МТМ” є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, та інше.
02.10.2021 на виконання вимог Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, концерн “МТМ” розмістив на офіційному веб-сайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (за посиланням в мережі Інтернет http://teploseti.zp.ua, вкладка “Споживачам”).
Відповідне повідомлення про розміщення 02.10.2021 на сайті Концерну “МТМ” публічних договорів опубліковано також на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування – Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk, вкладка Новини, Всі новини, Місто, у вільному доступі в мережі Інтернет).
Згідно з п. 1 оприлюдненого Концерном “МТМ” Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Концерном “МТМ” було запропоновано АТ “ЗФЗ” укласти індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №72201161 від 01.01.2022, та направлено вказаний проект договору з підписом Концерну “МТМ” на підписання АТ “ЗФЗ”.
Відповідно до зазначеного договору, АТ “ЗФЗ” визначено як “споживач” теплової енергії за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11. Опалювана площа (об`єм) приміщення споживача – 337, 16 кв.м (п. 4 договору).
Пунктом 51 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом року з дати набрання чинності. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодили, що умови договору застосовуються до відносин між Споживачем та Виконавцем, які виникли до його укладання – з 01.11.2021.
Договір № 72201161 від 01.01.2022 підписаний зі сторони АТ “ЗФЗ” з протоколом розбіжностей, а також 2 екземпляри підписаного зі сторони АТ “ЗФЗ” протоколу розбіжностей були передані на адресу концерну МТМ 11.02.2022, разом із супровідним листом № Х-ІІ-02/03.
У протоколі розбіжностей АТ “ЗФЗ” запропонував укласти договір з редакцією п.51 – “Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Акціонерне товариство “Запорізький завод феросплавів” листом за вих.№X-II04/01 від 28.04.2022 повторно звернувся до концерну “МТМ” з проханням надати відповідь на лист № Х-ІІ-02/03 від 11.02.2022.
23.05.2022 АТ “ЗФЗ” отримало відповідь від концерну МТМ № 2309/44- 3050 від 17.05.2022, відповідно до якої протоколи розбіжностей до договорів за адресою, зокрема, вул. Рекордна, 11, залишаються без розгляду через те, що у Концерну “МТМ” відсутні копії додаткової угоди з власниками приміщень про розірвання договору оренди, а також актів приймання-передачі приміщень.
Концерн “МТМ” вважає, що договір № 72201161, датований 01.11.2021, про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11, є діючим на момент розгляду справи та проводить нарахування спожитої теплової енергії на підставі вказаного договору.
Акціонерне товариство “Запорізький завод феросплавів” вважає, що договір №72201161, датований 01.01.2022, про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11, припинив свою дію 17.12.2021, з урахуванням протоколу розбіжностей від 01.01.2022.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ “ЗФЗ”, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у даній справі, яким відмовлено у задоволенні первісного позову про стягнення з АТ “ЗФЗ” суми заборгованості у розмірі 160 003,29 грн. за надані послуги з теплопостачання у період з 01.11.2021 по 31.05.2024, та задоволено зустрічний позов: визнано договір № 72201161 від 01.01.2022 укладеним в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2022 до договору № 72201161 від 01.01.2022, а саме, з урахуванням запропонованої АТ “ЗФЗ” редакції пункту 51 договору: “п.51. Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").
Судом встановлено, що АТ “ЗФЗ” відповідно до Договору №12/1-3844 оренди майна, що належить до державної власності було орендарем нерухомого майна загальною площею 165,96 кв.м за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11.
17.12.2021 між АТ “ЗФЗ” та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було укладено договір про розірвання договору оренди від 26.11.2019 №12/1-3844 та в цей же день підписано Акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державної власності.
Як зазначає Концерн “МТМ”, відповідно до дислокації службових приміщень, та копії індивідуального договору № 72201161 від 01.01.2022, підписаного з обох сторін, опалювана площа (об`єм) приміщення споживача складає 337,16 кв.м та після 17.12.2021 у користуванні АТ “ЗФЗ” залишились приміщення загальною площею 171,23 кв.м.
Відповідно до листа від РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 11/1-40-02307 від 05.09.2024 надана інформація стосовно державного нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11, а саме:
- нежитлове приміщення ХІХ загальною площею 141,90 кв.м житлового будинку (Літ А-4-5) не передавалося суб`єктам господарювання в строкове платне користування;
- нежитлове приміщення 77 загальною площею 53,9 кв.м житлового будинку (літ. А-4) передано Дочірньому підприємству “Запоріжхолод” ТОВ “Київхолод” за договором оренди від 21.06.2005 № 1462;
- частина нежитлового приміщення ХХІІ загальною площею 66,56 кв.м підвального поверху; нежитлове приміщення ХХVI загальною площею 99,40 кв.м першого поверху житлового будинку (Літ. А-4-5) передано АТ “ЗФЗ” за договором оренди від 26.11.2019 №12/1-3844 терміном до 24.11.2022. Відповідно до Акту приймання-передачі майно повернуто з оренди 17.12.2021;
- нежитлове приміщення XXVI площею 96,10 кв.м першого поверху та ганок площею 15,40 кв.м житлового будинку (Літ. А-4,5, А1) з 17.07.2023 передано приватній фірмі “Лаціс” за договором оренди № 12/1-3996/д.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дислокація службових приміщень (т. 1, а.с. 9), надана Концерном “МТМ”, не є належним доказом на підтвердження опалюваної площі споживача. Такими документами можуть бути докази, які підтверджують право власності або право користування приміщеннями.
Концерн “МТМ” не надав та матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували право власності чи користування АТ “ЗФЗ” приміщеннями за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11 загальною площею 337,16 кв.м.
Водночас, за інформацією РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, яка підтверджується також договором № 12/1-3844 оренди майна, що належить до державної власності, площа нерухомого майна за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11, яке орендував АТ “ЗФЗ” складала 165,96 кв.м, та вказане нерухоме майно було повернуто з оренди 17.12.2021.
Таким чином, з 18.12.2021 АТ “ЗФЗ” не є користувачем нерухомого майна, а отже, не є споживачем послуг з теплопостачання та відповідно обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з теплопостачання, по нежитловим приміщенням державної власності, які знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11, мають нести:
- або власник державного майна в особі РВ ДФМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях;
- або користувачі нежитлових приміщень, які користуються приміщеннями на підставі укладених договорів оренди такими приміщеннями.
Щодо опалюваної площі господарським судом слушно зауважено, що зазначення в пункті 4 індивідуального договору № 72201161 від 01.01.2022 опалюваної площі (об`єм) приміщення споживача у розмірі 337,16 кв.м. саме по собі, без надання інших належних та допустимих доказів, не підтверджує опалювану площу приміщення споживача саме у розмірі 337,16 кв.м.
Апеляційний господарський суд констатує, що належні та допустимі докази того, що у користуванні АТ “ЗФЗ” у спірний період перебувало 337,16 кв.м. опалюваної площі приміщень, відсутні.
Натомість, з матеріалів справи слідує, що АТ “ЗФЗ” як орендар нерухомого майна був споживачем послуг теплопостачання з 01.11.2021 по 17.12.2021, опалювана площа становить 165,96 кв.м.
У матеріалах справи містяться рахунки Концерну “МТМ”, які виставлялися щодо постачання теплової енергії АТ “ЗФЗ” за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11 за період з листопада 2021 по травень 2024 р.р. з посиланням на договір № 72201161 від 01.11.2021 (а.с.12-41), з яких неможливо встановити, що останні були виставлені споживачу за опалювану площу саме 165,96 кв.м.
Оскільки матеріали справи не містять розрахунку спожитої АТ “ЗФЗ” за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11 теплової енергії за період з 01.11.2021 по 17.12.2021, розрахованої відповідно до займаної АТ “ЗФЗ” площі 165,96 кв.м. за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 11, з наявних матеріалів справи кількість та вартість спожитої АТ “ЗФЗ” за цей період теплової енергії встановити неможливо.
Ураховуючи відсутність доказів щодо наявності зобов`язань АТ “ЗФЗ” оплачувати надані Концерном послуги після припинення строку дії договору оренди державного майна, а також відсутність належного розрахунку розміру спожитої теплової енергії за період з 01.11.2021 по 17.12.2021 (період, в якому АТ “ЗФЗ” орендував державне майно та був споживачем послуг теплопостачання), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених позовних вимог та, як наслідок, відсутність правових підстав для стягнення з АТ “ЗФЗ” суми заборгованості у розмірі 160 003,29 грн. за послуги з теплопостачання у період з 01.11.2021 по 31.05.2024.
Відтак, у задоволенні первісного позову суд правомірно відмовив.
Стосовно вимог зустрічного позову, колегія суддів зазначає про таке.
За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Пункт 3 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” визначає, що істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.
Відповідно до положень ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.
Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.
Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Концерном “МТМ” було запропоновано АТ “ЗФЗ” укласти індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №72201161, який датований 01.01.2022, за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11.
Пунктом 51 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом року з дати набрання чинності. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодили, що умови договору застосовуються до відносин між Споживачем та Виконавцем, які виникли до його укладання – з 01.11.2021.
Договір № 72201161 від 01.01.2022 був підписаний зі сторони АТ “ЗФЗ” з протоколом розбіжностей, а також 2 екземпляри підписаного зі сторони АТ “ЗФЗ” протоколу розбіжностей були передані на адресу Концерну “МТМ” 11.02.2022, разом із супровідним листом №Х-ІІ-02/03, що підтверджується матеріалами справи (т. 1, а.с. 78).
У протоколі розбіжностей АТ “ЗФЗ” запропонував укласти договір з редакцією п.51 – “Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Відповідно до положень ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, Концерн “МТМ” повинен був у строк до 14.03.2022 повідомити про відмову в укладанні договору в редакції запропонованій АТ “ЗФЗ”, або надати свої пропозиції.
Судом враховано, що підставою для складання АТ “ЗФЗ” Протоколу розбіжностей стало припинення договору оренди від 26.11.2019 № 12/1-3844 та повернення 17.12.2021 АТ “ЗФЗ” орендованого державного майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 11 державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та, відповідно, і припинення споживання теплової енергії в орендованих приміщеннях.
Ураховуючи відсутність належної реакції з боку Концерну “МТМ” у встановлені законодавством строки, суд першої інстанції підставно виснував, що договір № 72201161 від 01.01.2022 є укладеним з урахуванням протоколу розбіжностей, а отже, наявні підстави для задоволення зустрічного позову.
У контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів зауважує, що як АТ “ЗФЗ”, так і Концерн “МТМ” надали до суду першої інстанції ідентичні копії договору № 72201161 від 01.01.2022 (АТ “ЗФЗ” а.с. 66-70, Концерн “МТМ” а.с. 147-151), які містять під підписом споживача примітку, що він підписаний із протоколом розбіжностей.
Апеляційний господарський суд, підсумовуючи наведене, констатує, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованих висновків: заявлені вимоги за первісним позовом про стягнення з АТ “ЗФЗ” суми заборгованості у розмірі 160 003,29 грн. за надані послуги з теплопостачання у період з 01.11.2021 по 31.05.2024 не підлягають задоволенню; позовні вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити повністю та визнати договір № 72201161 від 01.01.2022 укладеним в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2022 до договору № 72201161 від 01.01.2022, а саме, з урахуванням запропонованої АТ “ЗФЗ” редакції пункту 51 договору: “п.51. Цей договір набирає чинності з 01.11.2021 та діє до 17.12.2021”.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи заявника апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.
Порушень або неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну “Міські теплові мережі” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 у справі № 908/2230/24 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кощеєв І.М., Дармін М.О., повна постанова підписана 20.05.2026

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя  М.О. Дармін