Справа №760/3469/26
2-а/760/1245/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи, позиції сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування доводів позовної заяви зазначено, що 02 лютого 2026 року інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Мулярчук Анжелою Олегівною було винесено постанову серії ЕНА № 6604603 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Постанова серії ЕНА № 6604603 від 02 лютого 2026 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП. Позивач зазначає, що під час керування транспортним засобом він не порушував вимог пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, а його автомобіль повністю відповідав установленим технічним нормам. Наголошує, що інспектором поліції при винесенні спірного рішення не було надано та долучено до матеріалів справи жодних належних, допустимих та об`єктивних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт забруднення номерного знака саме до такого ступеня, який би не дозволяв чітко визначити його символи чи буквено-цифрову комбінацію з відстані двадцяти метрів. Повністю відсутня будь-яка фото- або відеофіксація обставин події, що свідчить про безпідставність висновків відповідача про наявність у діях водія складу адміністративного проступку. Крім того, позивач вказує на грубі процесуальні порушення, допущені працівником поліції під час розгляду справи на місці зупинки. Зокрема, інспектор позбавив його можливості реалізувати права, гарантовані статтею 268 КУпАП та статтею 59 Конституції України, безпідставно обмеживши право на отримання професійної правничої допомоги адвоката. Також посадовою особою не було дотримано вимог статті 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, та помилково внесено неправильні дані щодо місця реєстрації та проживання позивача, вказавши вулицю Райзена замість належної вулиці Разіна. Зважаючи на те, що в адміністративних справах обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають трактуватися на її користь, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу.

Департаментом патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, просить у позові відмовити у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що 02 лютого 2026 року о 16 год. 24 хв. в м. Києві по вул. Всеволода Змієнка позивач керував транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України та скої адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Внаслідок чого позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Інспектор патрульної поліції під час виявлення правопорушення та винесення оскаржуваної постанови діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією. Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Як вбачається з відеозапису, позивач не заперечував факту забруднення номерного знака та усвідомлював наявність відповідного порушення. Позивача було ознайомлено з постановою про накладення адміністративного стягнення та повідомлено про порядок її оскарження та наслідки її невиконання Відповідач наголошує, що інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації позивачем права на отримання правової допомоги, Поліцейським було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. Зважаючи на те, що процедура розгляду справи була повністю дотримана, а вина водія підтверджується належними і допустимими доказами, відповідач вважає оскаржувану постанову законною та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач надав письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що долучений відповідачем до відзиву відеозапис із камери поліцейського не є належним та допустимим доказом у розумінні статті 74 КАС України та статті 251 КУпАП. Позивач зауважує, що вказаний відеозапис не містить жодної фіксації його транспортного засобу з державним номерним знаком на відстані 20 метрів у момент виявлення правопорушення, як і не відображає стану самого номерного знака на момент зупинки автомобіля. Запис фіксує лише процес спілкування водія з інспектором поліції та безпосередній розгляд справи на місці, а тому не може підтверджувати факт нечитаємості чи забруднення номерного знака з визначеної законом відстані. Оскільки відповідачем не надано інших беззаперечних доказів, які б свідчили про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, позивач вважає доводи відзиву необґрунтованими та повністю підтримує свої позовні вимоги.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Зазначеною ухвалою у Департаменту патрульної поліції належним чином завірену копію адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву та витребувані судом докази. Позивачем подано письмові пояснення у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

02 лютого 2026 року інспектором 2 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Мулярчук Анжелою Олегівною прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6604603, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови суть правопорушення полягає у тому, що 02 лютого 2026 року о 16 годині 29 хвилин в м. Києві по вул. Всеволода Змієнка ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України (керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, до постанови додано відео з БК 477745.

Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження постанови за статтею 289 КУпАП позивачу роз`яснено, копію постанови вручено, про свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові.

Судом був досліджений відеозапис з БК 477745, наданий представником відповідача. Як вбачається з відеозапису номерний знак транспортного засобу позивача був дійсно забруднений, що не заперечувалось позивачем, чітко визначити символи не вбачається можливим. Також позивачу було роз`яснено порядок оскарження постанови. На питання інспектора позивач вказав, що свої права та обов`язки знає, жодних клопотань позивачем під час розгляду справи, не заявлено.

ІV. Застосовані норми права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. \

Згідно з пунктом 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.5 ПДР України зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9. «в» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Таким чином, діюче законодавство чітко та однозначно забороняє експлуатацію транспортних засобів без номерного знаку або з номерними знаками, які закріплені у не встановленому для цього місці, забруднені чи неосвітлені.

Відповідно до частини 1 статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

V. Мотиваційна оцінка та висновки суду.

Оцінивши в сукупності належність, допустимість та достовірність кожного дослідженого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зважаючи на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно з приписами статті 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав про повну відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт забруднення номерного знака його автомобіля саме до такого ступеня, який би не дозволяв чітко визначити символи з відстані 20 метрів. Проте такі доводи позивача повністю спростовуються матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом під час розгляду справи було безпосередньо досліджено відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського (БК 477745), долучений представником відповідача до матеріалів відзиву. Вказаний відеозапис у розумінні статті 251 КУпАП є належним, допустимим та об`єктивним технічним доказом події правопорушення. Фіксація чітко відображає стан транспортного засобу Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача безпосередньо в момент його зупинки працівниками поліції. Як вбачається з дослідженого відеозапису, задній державний номерний знак транспортного засобу позивача був дійсно забруднений, що не заперечувалось самим позивачем під час спілкування з працівником поліції, при цьому чітко визначити символи номерного знака не вбачається можливим. Крім того, хід відеозапису підтверджує, що позивач у момент спілкування з інспектором патрульної поліції не заперечував факту забруднення номерного знака, повністю усвідомлював наявність відповідного порушення та не висловлював жодних претензій щодо технічного стану автомобіля чи дій працівників поліції.

Посилання позивача на те, що інспектором поліції під час розгляду справи було допущено грубі процесуальні порушення, зокрема обмежено його право на отримання професійної правничої допомоги адвоката, суд вважає необґрунтованими. Відеозапис підтверджує, що інспектором патрульної поліції було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП, та роз`яснено порядок оскарження постанови. На запитання інспектора позивач чітко вказав, що свої права та обов`язки знає, і жодних клопотань, зокрема про залучення адвоката чи відкладення розгляду справи, під час усього процесу оформлення матеріалів позивачем заявлено не було. За таких обставин інспектор поліції діяв у межах наданих йому повноважень, а процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення відбулася у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача про наявність помилки в назві вулиці його проживання в тексті оскаржуваної постанови (вказано «вулиця Райзена» замість «вулиця Разіна»), суд зазначає, що вказана неточність є очевидною технічною опискою, яка жодним чином не впливає на правильність кваліфікації дій водія, не спотворює суті вчиненого порушення та не може слугувати самостійною підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП чітко встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів. Пункт 2.9 «в» ПДР України імперативно забороняє водієві експлуатацію транспортного засобу за таких умов, покладаючи на нього обов`язок контролювати чистоту та читаємість державних номерних знаків перед виїздом та під час руху.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд констатує, що Департаментом патрульної поліції покладений на нього обов`язок доказування виконано в повному обсязі, а факт вчинення позивачем правопорушення та правомірність дій інспектора повністю доведені належними матеріалами справи.

За таких обставин, оскаржувана постанова серії ЕНА № 6604603 від 02 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною, прийнятою на підставі та в межах передбачених законом повноважень, з дотриманням установленої процедури розгляду справи, а тому підстави для її скасування відсутні. 

VI. Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу відповідно до статті 139 КАС України відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 55, 62 Конституції України, статтями 38, 210, 247, 288, КУпАП, статтями 2,7, 139, 243, 286, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення - 18 травня 2026 року.

Головуюча суддя        Н.В. Сердюк