ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року	справа № 380/22482/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області код ЄДРПОУ 43177274, адреса: 80383, Львівська область, с. Малехів, вул. Лесі Українки, 51, у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області щодо відмови позивачу в перерахунку вислуги років в Службі судової охорони;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Львівській області здійснити перерахунок та вислугу років в Службі судової охорони зарахувавши до вислуги років в Службі судової охорони період з 01.09.1995 та по 19.07.2001, час навчання у цивільному закладі вищої освіти із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби та право на пенсійне забезпечення, всього 02 роки 06 місяців 00 днів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення надбавки за стаж роботи та зарахування до стажу у Службі судової охорони час навчання у цивільному закладі вищої освіти у період з 04.08.1995 та по 19.07.2001 в Українському державному лісотехнічному університеті України із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони та зарахувати у стаж 02 р. 06 міс. 00 днів відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021. Позивач вважає, що законодавством передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років при призначенні пенсії: 1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання); 2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Таким чином, «цивільні вищі навчальні заклади» зазначені окремо від «інших навчальних закладів», і для цивільних навчальних закладів відсутні будь-які умови для зарахування часу навчання до вислуги років, зокрема відсутні вимоги щодо присвоєння офіцерського (спеціального) звання. А відтак, позиція відповідача, що побудована на обов`язковості присвоєння після закінчення вищого цивільного закладу освіти офіцерського (спеціального) звання є хибною та вочевидь суперечить частині другій статті 17 Закону № 2262.
04.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю. Відповідач зазначає, що Законом України “Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів” від 18.07.2024 № 3886-IX внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та частину другу статті 17 викладено в такій редакції: "До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби". Вказані зміни набрали чинності 09.08.2024. В чинній редакції частину другу статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначено, що єдиною умовою для зарахування часу навчання в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби до вислуги років співробітникам Служби судової охорони є час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання , до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 17.11.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
17.09.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення надбавки за стаж роботи та зарахування до стажу у Службі судової охорони час навчання у цивільному закладі вищої освіти у період з 04.08.1995 та по 19.07.2001 в Українському державному лісотехнічному університеті України із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони та зарахувати у стаж 02 р. 06 міс. 00 днів відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021.
Листом Служби судової охорони у Львівській області від 13.10.2025 № 44.05-639 позивачу відмовлено зарахування до вислугу років в Службі судової охорони час навчання у цивільному закладі вищої освіти з посиланням на те, що після закінчення вищого цивільного закладу освіти не було присвоєне офіцерське (спеціальне звання).
Вважаючи відмову відповідача в перерахунку вислуги років позивача протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечення права кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі за текстом - Закон № 1402-VIII).
Відповідно до статті 161 Закону № 1402-VIII служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.
Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.
Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя.
Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби.
Граничну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Державна судова адміністрація України.
Рішення про утворення територіальних підрозділів Служби судової охорони приймається Головою Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.
Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.
Центральний орган управління Служби судової охорони є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби України.
Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.
За змістом частини п`ятої статті 163 Закону № 1402-VIII час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
З метою вдосконаленні існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки Верховною Радою України прийнято Закон України № 1417-IX від 27.04.2021 «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено статтею 162-1 такого змісту:
«Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони
1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.
2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.
3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.
4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.
5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.
6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».
Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі по тексту - Положення).
До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".
Отже, пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка відсилає до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".
Частина друга статті 17 Закону №2262-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до вислуги років , зокрема співробітникам Служби судової охорони, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Аналогічна норма викладена і в пункті 2 Порядку № 393 (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якого до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Окрім цього, Законом України “Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів” від 18.07.2024 № 3886-IX внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та частину другу статті 17 викладено в такій редакції: 
"До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби".
Вказані зміни набули чинності 09.08.2024. 
В чинній редакції частина друга статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначає, що єдиною умовою для зарахування часу навчання в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби до вислуги років співробітникам Служби судової охорони є час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду.
Позивач стверджує, що законодавством передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років при призначенні пенсії: 1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання); 2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Отже, на переконання позивача, «цивільні вищі навчальні заклади» зазначені окремо від «інших навчальних закладів». І для цивільних навчальних закладів відсутні будь-які умови для зарахування часу навчання до вислуги років, зокрема відсутні вимоги щодо присвоєння офіцерського (спеціального) звання.
Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі № 819/374/18 дійшов висновку, що до вислуги років особам, зазначеним у частині 2 статті 17 Закону №2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.
Тобто, відповідним особам додатково зараховується час навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду виходячи із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Оскільки після закінчення цивільного вищого навчального закладу позивачу не присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, таке навчання не може бути зараховано до вислуги років.
Суд зазначає, що до вислуги років особам зазначеним у частині другій статті 17 Закону №2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Тобто визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 травня 2019 року в справі №823/1330/16, від 22 січня 2020 року в справі №200/5111/19-а, від 29 жовтня 2020 року в справі №820/2083/18, від 27 січня 2021 року в справі № 818/848/16.
Отже, до вислуги років підлягає зарахуванню час навчання у цивільному вищому навчальному закладі лишу у тому випадку, якщо після його закінчення особі було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання.
Суд встановив, що позивач з 08.05.2020 та по 08.09.2025 проходив службу в у Службі судової охорони, а у період з 01.09.1995 та по 19.07.2001 позивач навчався у Українському державному лісотехнічному університеті України.
Враховуючи особливий статус осіб, які проходять службу в Службі судової охорони, сам факт того, що позивач до вступу на службу до Служби судової охорони навчався у цивільному закладі вищої освіти не є достатньою підставою для зарахування такого періоду навчання до вислуги років в Службі судової охорони.
Тому, підстави для зарахування позивачу часу навчання у цивільному закладі вищої освіти до вислуги років в Службі судової охорони відсутні, оскільки офіцерське звання присвоєне позивачу не після закінчення навчального закладу, а лише під час проходження служби в Службі судової охорони.
З огляду на вказані обставини, суд вважає, що дії Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області щодо відмови позивачу в перерахунку вислуги років в Службі судової охорони є правомірними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у позові повністю, судові витрати між сторонами не розподіляються.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович