Справа № 346/455/22
Провадження № 2/346/33/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 травня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі : судді Васильковського В.В.,
за участю секретаря Максим`юк М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

31.01.2022 року позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2002 року посвідченого Григорець М.В., державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 119, вона успадкувала після смерті батька, ОСОБА_3 52/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 . 48/100 частини будинковолодіння належить ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 14 грудня 2021 року № 71157. Спірний будинок одноповерховий, загальною площею 145,4 кв.м., житловою площею 102,0 кв.м. На даний час, позивач вирішила виділити належні мені 52/100 частини житлового будинку. Між сторонами склався конкретний порядок користування спірним будинком, який фактично розділений на 2 ізольовані квартири. ОСОБА_1 користується приміщеннями в будинку під літ. «А» верандою І, кімнатою № 1-1 площею 12,1 кв.м, кімнатою № 1-2 площею 20,3 кв.м, кімнатою № 1-3 площею 18,6 кв.м, кімнатою № 1-4 площею 13,8 кв.м, кухнею № 1-5 площею 10,6 кв.м., коридором № 1-6 площею 3,6 кв.м, кладовою № 1-7 площею 3,6 кв.м, верандою II площею 3,2 кв.м. загальною площею 91,7 кв.м. та навісом літ. «Б», сараєм літ. «В» криницею І. Відповідач, ОСОБА_2 , користується приміщеннями будинку літ. «А» коридором № 2-1 площею 3,8 кв.м, кухнею № 2-2 площею 11,5 кв.м, кімнатою № 2-3 площею 18,4 кв.м, кімнатою № 2-4 площею 18,8 кв.м, сходовою № 2-5 площею 4,4 кв.м, загальною площею 56,9 кв.м. Однак для реалізації позивачці такої правомочності, як розпорядження належним майном в праві спільної часткової власності, необхідно виділити їй в натурі належну мені частку в будинку. Однак, відповідач не бажає з?являтися в нотаріальну контору та в позасудовому порядку укласти відповідний договір, що примушує мене звернутися до суду з даними позовними вимогами. Згідно план-схеми земельної ділянки за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0817 га, по фактичних обмірах є 0,0718 га. Однак, відповідач не має наміру спільно з нею приватизувати земельну ділянку, не погоджується надати необхідні для цього документи, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. Отже, в спірному випадку можливо встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком АДРЕСА_1 , виділивши мені в користування частину земельної ділянки, яка пропорційна моїй частці в будинку. Між сторонами склався фактичний порядок користування згідно якого позивач користується земельною ділянкою площею 0,0366 га а відповідачі користується 0,0352 га. На даний час, сторони не можуть досягнути згоди про поділ будинковолодіння та земельної ділянки. Тому, просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 145,4 кв. м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами шляхом виділу мені, ОСОБА_1 у власність 52/100 частини будинку (літерою А) а саме: веранду І, кімнату № 1-1 площею 12,1 кв.м, кімнату № 1-2 площею 20,3 кв.м, кімнату № 1-3 площею 18,6 кв.м, кімнату № 1-4 площею 13,8 кв.м, кухню № 1-5 площею 10,6 кв.м., коридор № 1-6 площею 3,6 кв.м, кладову № 1-7 площею 3,6 кв.м, веранду II площею 3,2 кв.м. та навіс літ. «Б» сарай літ. «В», криницю І та встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1 у відповідності з пропозицією розподілу земельної ділянки. 
21.03.2022 року від представника відповідача, адвоката Потятинника Ю.Р., надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідач ознайомившись з позовною заявою вважає, що вона безпідставна і не підлягає до задоволення з наступних мотивів. При поданні позовної заяви та визначенні часток в спірному будинковолодінні та встановленні порядку користування прилеглою земельною позивачкою не враховано, що на час придбання частки будинковолодіння (48/100) відповідачем у гр. ОСОБА_4 згідно нотаріально - посвідченого договору дарування від 23.08. 1999р. вже існувала. добудована кухня площею 17,5 кв.м. та веранда площею 8,9 кв.м., що підтверджується даними будівельного паспорта та рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради № 168 від 18.05.1999 р. про дозвіл на виготовлення технічної документації на самовільно проведену добудову. Відповідно до даного договору спірне будинковолодіння жилою площею 113,8 кв.м. Безпідставними є доводи позивачки про те, що спірний будинок загальною площею 145,4 кв.м., житловою площею 102,0 кв.м., в той час як згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТ» житлова площа становить 113,8 кв.м., а загальна площа 172,1 кв.м. відповідно до останньої інвентаризації станом на 08.10.2002р. Крім того, позивачка просить виділити зокрема веранду 1 без зазначення площі останньої, що обумовлено тим, що дана веранда була самовільно без належного дозволу реконструйована позивачкою із значним збільшенням площі, яка не відповідає площі зазначеній у доданому нею технічному паспорті. Долучена позивачкою схема розподілу земельної ділянки не може вважатись належним документом, оскільки не відображає реальної площі закріпленої за спірним будинковолодінням, яка згідно кварталу забудови від 18.10.1981р. становить 0,0817 га, схема не містить дати складення та посилання на відповідну ліцензію чи дозвіл на даний вид діяльності, на найменування відповідальної юридичної особи, яка склала дану схему. Згідно плану викопіювання кварталу за спірним будинковолодінням рахується земельна ділянка площею 0,0817 га., в той час як позивач ставить питання про порядок користування земельною ділянкою згідно схеми розподілу 0,0366га + 0,0352га, тобто разом 0,0718 га. При цьому, відсутній кадастровий номер спірної земельної ділянки зі встановленням меж в натурі, що з урахування викладеного, унеможливлює у законний спосіб встановити порядок користування цієї земельної ділянки на підставі доданої позивачкою схеми розподілу. Враховуючи проведені добудови ідеальні та реальні частки спірного будинковолодіння та відповідно частки прилеглої земельної ділянки не відповідають розмірам вказаним позивачкою в позовній заяві, оскільки не враховують реального стану справ та реальної площі спірного будинковолодіння на даний час та відповідної площі земельної ділянки Продовжуючи викладене, позивачка безпідставно просить виділити їй навіс літ. «Б», сарай літ. «В» та криницю І, які закріплені за всім будинковолодінням, а огорожу №1,2 взагалі упущено. Будь яких підтверджуючих документів щодо належності господарських будівель і споруд лише позивачці не подано. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
04.02.2026 року від представника позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить припинити право спільної часткові власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; поділити житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на два окремі об?єкти нерухомого майна; виділити ОСОБА_1 у житловому будинку наступні приміщення: веранда під літ. І, площею, 5,9 кв. м.; кімната під літ. 1-1 площею 12,1 кв.м; кімната під літ. 1-2 площею 20,3 кв.м.; кімната під літ. 1-3 площею 18,6 кв. м; кімната під літ. 1-4 площею 13,8 кв. м.; кухня під літ. 1-5 площею 10,6 кв.м.; коридор під літ 1-6 площею 3,6 кв.м.; кладову під літ. 1-7 площею 3,6 кв.м.; веранда під літ ІІ площею 3,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: навіс під літерою «Б»; сарай під літ. «В»; криниця під літ. І; встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0178 га, відповідно до розподілу зазначеного у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 346/455/22 від 20.10.2025 року № 04/12-Б, згідно з яким: ОСОБА_1 , виділити в користування частину земельної ділянки площею 0.0366 га, що позначена жовтим кольором на рис. №2 дослідницької частини висновку експерта з такими параметрами: 14,50; 0,33; 16,24; 5,29; 3,24; 8,78; 3,90; 4,92; 7,81; 0,68; 7,08; 9,48; 1,80; 0,31; 4,80; 2,00; 0,41; 3,00;8,48 м.п.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01.03.2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2023 року, по даній справі призначено будівельно-технічну експертизу.
Відповідно до Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 01-11/352/2024 від 18.12.2024 року, згідно з п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 18.12.2024 року, суддею Беркещук Б.Б., прийнято дану цивільну справу до свого провадження.
Відповідно до Розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 01-11/275/2025 від 21.11.2025 року, згідно з п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27.11.2025 року відновлено провадження у даній справі.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька, ОСОБА_3 52/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2002 року посвідченого Григорець М.В., державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 119 (а.с. 9).
Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власниками даного житлового будинку вказані: ОСОБА_3 , частка – 52/100, та ОСОБА_4 , частка – 48/100. Також, встановлено, що вказаний будинок є одноповерховий, загальною площею 145,4 кв.м., житловою площею 102,0 кв.м. (а.с. 10-15).
Згідно план-схеми земельної ділянки, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0817 га, по фактичних обмірах є 0,0718 га (а.с. 16).
Відповідно до копії Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 71157 від 14.12.2021 року, в АДРЕСА_1 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі № 27 під реєстровим № 3791, власниками даного житлового будинку на праві спільної часткової власності є: ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Другою Снятинською державною нотаріальною конторою 11.10.2002 року за № 1232, розмір частки – 52/100, та ОСОБА_2 , на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Трачук Л.В., Коломийського міського нотаріального округу 23.08.1999 року за № Д-872, розмір частки – 48/100 (а.с. 17).
Згідно з копією Будівельного паспорту на будівництво господарських будівель , станом на дату укладення Договору дарування між ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , була добудована кухня площею 17,5 кв.м. та веранда площею 8,9 кв.м. (а.с. 44).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради № 168 від 18.05.1999 року, ОСОБА_4 , дозволено виготовити документацію на самовільно проведену побудову до належної їй частини будинку на зареєстрованій за нею земельній ділянці по АДРЕСА_2 (а.с. 44 зворотний).
Згідно з копією Договору дарування від 23.08. 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Трачук Л.В., Коломийського міського нотаріального округу, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено вказаний договір, відповідно до умов якого: ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар 48/100 частини житлового будинку, жилою площею 49, 0 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться АДРЕСА_1 . Також, вказано, що відчужується квартира АДРЕСА_3 , криниці, огорожі, житловий будинок із пластин в закладку, жилою площею 113, 8 кв.м., зазначений в генплані літерою «А», навіс, зазначений в генплані літерою «Б», сарай зазначений в генплані літерою «В», огорожа, криниця (а.с. 46).
Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 04/12-Б від 20.10.2025 року, згідно вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, матеріалів технічної інвентаризації, представленої у вигляді технічного паспорта (інвентарний номер 1085, реєстровий номер 3791) та результатів візуально-інструментального обстеження, здійснити розподіл житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно фактичного порядку користування, технічно можливо, а саме, виділити: - ОСОБА_1 у житловому будинку наступні приміщення: веранда під літ.І, площею 5,9кв.м.; кімната під літ. 1-1 площею 12,1 кв.м.; кімната під літ. 1-2 площею 20,3 кв.м.; кімната під літ. 1-3 площею 18,6 кв.м.; кімната під літ. 1-4 площею 13,8 кв.м.; кухня під літ. 1-5 площею 10,6 кв.м.; коридор під літ. 1-6 площею 3,6 кв.м.; кладову під літ. 1-7 площею 3,6 кв.м.; веранда під літ.II площею 3,2 кв.м. - див. жовтий колір, Рис.№1, дослідницька частина Висновку експерта; господарські будівлі та споруди: навіс під літ. «Б»; сарай під літ. «В»; криниця під літ. I. ОСОБА_2 у житловому будинку наступні приміщення: коридор під літ.2-1, площею 3,8кв.м.; кімната під літ. 2-2 площею 11,6 кв.м.; кімната під літ. 2-3 площею 18,6 кв.м.; кімната під літ. 2-4 площею 18,8 кв.м.; сходова під літ. 2-5 площею 4,4 кв.м.; кухня під літ. 2-6 площею 17,5 кв.м.; веренда під літ. 2-7 площею 8,9 кв.м. - див. синій колір, Рис.№1, дослідницька частина Висновку експерта. Вищезазначений варіант поділу будинковолодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не передбачає втручання в несучі та огороджувальні конструкції житлового будинку та господарських будівель, тобто не потребує проведення будівельно-монтажних робіт по відокремленню. Відповідно до схеми розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0718га., розробленої ТзОВ «Геоземкадсервіс», технічно можливо, встановити порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_1 , земельна ділянка загальною площею 0,0366га. - див. жовтий колір Рис.N?№2, дослідницька частина Висновку експерта з такими розмірами по периметру: 14,50; 0,33; 16,24; 5,29; 3,24; 8,78; 3,90; 4,92; 7,81; 0,68; 7,08; 9,48; 1,80; 0,31; 4,80; 2,00; 0,41; 3,00; 8,48м.п. ОСОБА_2 , земельна ділянка загальною площею 0,0352га. - див. синій колір Рис.№2, дослідницька частина Висновку експерта з такими розмірами по периметру: 2,52; 4,93; 8,48; 3,00; 0,41; 2,00; 4,80; 0,31; 1,80; 9,48; 7,08; 12,74; 3,86; 26,37м.п. (а.с. 143-158).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до статей 364, 367 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.
Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 Земельного кодексу України.
Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
За правилом ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
При відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка розглядається, слід враховувати наступне.
Частина четверта статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.
Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 318 Цивільного кодексу України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема, до права користування земельною ділянкою).
Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пунктах 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Інститут права спільної власності характеризується множинністю суб`єктів та єдністю об`єкта. Він оформлює відносини з приводу приналежності майна (речі) одночасно кільком особам - суб`єктам відносин власності (співвласникам). Причому відносини спільної власності можуть виникати між будь-якими суб`єктами права власності - фізичними, юридичними особами, державою, територіальними громадами тощо. Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном, але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно.
Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що право спільної часткової власності виникає на майно, що належить одночасно двом, або більше особам, із визначенням часток кожного із співвласників.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (один будинок - два співвласники); єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до висновку експерта, існує один варіант поділу будинковолодіння в натурі по фактичному користуванню та варіант визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників та по фактичному користуванню. Позивачка просить поділити будинковолодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню.
Спірне будинковолодіння належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивачки є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.
Ураховуючи те, що після поділу майна та виділу позивачці частки зі спільного нерухомого майна в натурі, право спільної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі іншого (інших) співвласників, тобто має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.
Згідно з п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року - поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Таким чином, при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд повинен зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 08 березня 2023 року (справа № 559/1923/17, провадження № 61-5181св22)
Суд встановив, що є технічна можливість поділу в натурі будинковолодіння, що знаходиться у спільній частковій власності сторін відповідно до їх часток так, щоб це найбільше відповідало ідеальним часткам співвласників, що узгоджується з позицією ВС КЦС, (справа №712/1852/19 від 15 лютого 2023 року);
Технічна можливість поділу спірного будинковолодіння підтверджується висновком судового експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 04/12-Б від 20.10.2025 року.
Таким, чином враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VI. Судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 1016 грн. 75 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20000 гривень.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 319, 364 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Припинити право спільної часткові власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Поділити житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на два окремі об?єкти нерухомого майна.
Виділити ОСОБА_1 у житловому будинку наступні приміщення: веранда під літ. І, площею, 5,9 кв. м.; кімната під літ. 1-1 площею 12,1 кв.м; кімната під літ. 1-2 площею 20,3 кв.м.; кімната під літ. 1-3 площею 18,6 кв. м; кімната під літ. 1-4 площею 13,8 кв. м.; кухня під літ. 1-5 площею 10,6 кв.м.; коридор під літ 1-6 площею 3,6 кв.м.; кладову під літ. 1-7 площею 3,6 кв.м.; веранда під літ ІІ площею 3,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: навіс під літерою «Б»; сарай під літ. «В»; криниця під літ. І.
Встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0178 га, відповідно до розподілу зазначеного у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 346/455/22 від 20.10.2025 року № 04/12-Б, згідно з яким: ОСОБА_1 , виділити в користування частину земельної ділянки площею 0.0366 га, що позначена жовтим кольором на рис. №2 дослідницької частини висновку експерта з такими параметрами: 14,50; 0,33; 16,24; 5,29; 3,24; 8,78; 3,90; 4,92; 7,81; 0,68; 7,08; 9,48; 1,80; 0,31; 4,80; 2,00; 0,41; 3,00;8,48 м.п.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі – 1016 (одна тисяча шістнадцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок та 20000 (двадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: 	Васильковський В. В.