Слобідський районний суд міста Харкова 
Номер провадження 1-кп/641/243/2026 	Справа № 641/939/24   	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023221150001608 від 28.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Советської гавані РФ, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 
-21.05.2001 року Іллічівським районний судом м. Маріуполя за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі; 
-16.06.2006 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2, 4 ст. 187,ч. 2 ст. 186 КК України до 10 років позбавлення волі; 
-03.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 08.11.2022 року на 5 місяців 14 днів;
-02.12.2025 року Немишлянським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309, ст. 71, 72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:
27.12.2023 року приблизно о 13-40 год. ОСОБА_10 разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою пошуку своєї знайомої ОСОБА_14 прийшов до квартири АДРЕСА_3 до раніше малознайомого йому ОСОБА_15 , який мешкає разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_8 та постукав у двері вказаної квартири.
В той момент, коли ОСОБА_15 вийшов з квартири та перебував разом з ОСОБА_10 у тамбурі, розташованому поряд з квартирою, між ними на підгрунті раптово виниклик неприязних відносин виник словесних конфлікт, який переріс у потасовку. Неповнолітній ОСОБА_8 , який перебував в квартирі за вищевказаною адресою, почувши шум вийшов з квартири та побачив, що ОСОБА_10 обхватив його батька ОСОБА_15 руками за тулуб. Неповнолітній ОСОБА_8 з метою припинення потасовки між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 підійшов до них та в цей момент у ОСОБА_10 на підгрунті раптово виниклих неприязних відносин обумовлених конфліктом з батьком неповнолітнього ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті неповнолітньому ОСОБА_8 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_10 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння смерті неповнолітньому ОСОБА_8 дістав з кишені вдягненої на ньому куртки побутовий ніж, який приніс із собою, та усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган, розуміючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки у вигляді позбавлення життя хлопця, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, тримаючи ніж в правій руці за руків`я наніс ним неповнолітньому ОСОБА_8 один удар в область шиї зліва, спричинивши тим самим останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення м`яких тканин шиї, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість яких перевищує 6 днів, але не перевищує трьох тижнів.
Таким чином, ОСОБА_10 вчинив усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину, спрямованого на спричинення смерті неповнолітньому ОСОБА_8 до кінця, але смерть останнього не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_10 ..
Обвинувачений ОСОБА_10 , допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, не визнав. Вважав, що його дії мають бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України. Цивільний позов визнав в повному обсязі. Пояснив, що шукав знайому ОСОБА_14 , яка обікрала його квартиру, для того щоб та повернула йому вкрадені речі або компенсувала їх вартість. 27.12.2023 року, отримавши інформацію щодо місця знаходження ОСОБА_14 , пішов разом з ОСОБА_16 та ОСОБА_12 до ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 . Коли постукали, двері квартири відчинив ОСОБА_15 .. Обвинувачений попросив останнього, щоб той або позвав ОСОБА_14 або дозволив йому увійти до квартири. На що ОСОБА_15 почав ображати його нецензурно та кинувся на обвинуваченого, провокуючи на бійку, схватив обвинуваченого за одяг, погрожував та заштовхав у кут тамбура перед квартирами. Зазначив, що обхопив ОСОБА_15 руками, таким чином, не даючи останньому нанести йому удари. Потім побачив, як до них підбігає потерпілий ОСОБА_8 , який на думку обвинуваченого, намагався нанести йому тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_8 замахнувся рукою, щоб вдарити ОСОБА_10 в обличчя. Зазначив, також, що має поганий зір, носить окуляри. Вказав, що під час штовханини з ОСОБА_15 окуляри впали між ними на куртку і обвинувачений опустив руку, щоб їх підняти та одягнути. Зазначив, що думав, що взяв саме окуляри та тримав їх у правій руці від себе до великого пальця, не міг їх одягнути, оскільки ОСОБА_15 придавив його до стіни, не даючи можливості рухатись, тому його права рука була спрямована в бік ОСОБА_8 .. Вказав, що ніяких погроз не висловлював, не замахувався правою рукою. Зазначив, що потерпілий сам наштовхнувся шиєю на його праву руку, в якій, був впевнений, що тримає саме окуляри. Коли обвинувачений перестав тримати руками ОСОБА_15 , зрозумів що весь цей час тримав у правій руці не окуляри, а кухонний ніж, який взяв з собою, щоб нагострити та який випадково під час штовханини випав з карману. Після того, як потерпілий порізався об ніж, конфлікт одразу вичерпався. Ніж обвинувачений одразу заховав та самостійно викликав поліцію, добровільно видав поліцейським ніж.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні вини не визнав, винуватість у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який був допитаний в присутності законного представника та психолога, та який у судовому засіданні пояснив, що 27.12.2023 року близько 13-30 год. приїхав до батька ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 . Приблизно через 15 хвилин постукали у двері та батько пішов відчиняти. Через декілька хвилин потерпілий почув шум та штовханину і пішов на сходовий майданчик, де побачив, що у тамбурі відбувається бійка між батьком та ОСОБА_10 .. Також в тамбурі знаходились ще двоє невідомих йому чоловіків. Зазначив, що батько та ОСОБА_10 стояли навпроти один одного в кутку та тримали один одного за руки. Вказав, що побачив у правій руці ОСОБА_10 ніж. Після чого, потерпілий пішов в сторону батька та ОСОБА_10 , щоб розійняти їх та буквально одразу отримав удар ножем в шию від ОСОБА_10 , який тримав ніж у правій руці. Після удару ножем побачив кров та пішов до квартири. Вказав, що крові було багато. Потім до квартири прибіг батько та була викликана швидка. Зазначив, що в лікарні йому зробили операцію, вказав також, що післяопераційний шов був великий.
-показаннями свідка ОСОБА_16 , знайомого ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2023 року близько 13-00 год. під час прогулянки зустрів знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .. Разом випивали в барі, а потім зустріли ще одного знайомого ОСОБА_17 , який повідомив їм, що дівчина на ім`я ОСОБА_18 , яка була винна ОСОБА_10 якісь речі знаходиться за адресою мешкання ОСОБА_15 .. Після чого, через деякий час свідок разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 для того, щоб знайти ОСОБА_18 та поспілкуватись. Піднявшись на 5 поверх вказаного будинку, ОСОБА_12 постукав до квартири ОСОБА_15 .. Коли ОСОБА_15 відчинив двері, ОСОБА_10 запитав «де ОСОБА_18 » та хотів зайти до квартири ОСОБА_15 , однак останній ОСОБА_10 до квартири не пустив та відштовхнув його від дверей, внаслідок чого ОСОБА_10 опинився у куті тамбура. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 почалась штовханина. Далі з квартири ОСОБА_15 вийшов син останнього ОСОБА_8 , віком близько 18 років та пішов до ОСОБА_15 і ОСОБА_10 , замахнувся на ОСОБА_10 рукою. Після чого, ОСОБА_10 дістав з кишені ножа та наніс удар ОСОБА_8 навідмаш в область шиї. Зазначив, що бачив кров на шиї ОСОБА_8 .. Після цього, ОСОБА_8 пішов до квартири, за ним одразу пішов ОСОБА_15 , який також кричав погрози в їх бік. Свідок, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пішли на вулицю, де ОСОБА_10 подзвонив у поліцію. 
-показаннями свідка ОСОБА_17 , знайомого ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2023 року був вдома у ОСОБА_15 .. Крім свідка в квартирі перебував сам ОСОБА_15 , його син ОСОБА_8 та дівчина на ім`я ОСОБА_19 до ОСОБА_15 свідок зустрів ОСОБА_16 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 та розповів їм, до кого йде. Перебуваючи вже вдома у ОСОБА_15 , почув як постукали в двері. ОСОБА_15 пішов відкривати двері. По голосах, які почув, свідок зрозумів, що це прийшли ОСОБА_16 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 .. В подальшому свідок почув якийсь гуркіт, вийшов з кімнати та побачив як до квартири зайшов ОСОБА_8 , у останнього шия була у крові. Вказав, що рану закрили рушником та викликали швидку. Зі слів ОСОБА_15 свідку відомо, що між останнім та ОСОБА_10 виникла бійка, а коли з квартири вийшов ОСОБА_8 , ОСОБА_10 вдарив останнього ножем в шию. 
-показаннями експерта ОСОБА_20 -лікаря судово-медичного експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ХОБСМЕ, який пояснив, що згідно проведених ним експертиз у вказаному кримінальному провадженні потерпілому ОСОБА_8 спричинено одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї, яке бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, далі рановий канал проникає в товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад, з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї. Експерт вказав на анатомічну близкість поранення, зазначивши, що це можуть бути міліметри, до судинно-нервового пучка, який складається з артерій, вен та нервів, та пояснив, що в разі поранення такого є висока загроза гострої масивної крововтрати. Зазначив, що в конкретному випадку щодо потерпілого ОСОБА_8 –це «диво», що судинно-нервовий пучок не зачепило внаслідок поранення. 
-даними заяви ОСОБА_15 від 27.12.2023 року, згідно якої останній просить органи поліції вжити заходів до малознайомого чоловіка, який 27.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 наніс тілесні ушкодження його сину ОСОБА_8 , 2007 р.н., та притягнути його до відповідальності.
-даними заяви ОСОБА_9 від 28.12.2023 року, згідно якої остання просить органи поліції вжити заходів до невстановленої особи, яка 27.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 нанесла тілесні ушкодження її онуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
-даними заяви ОСОБА_8 від 28.12.2023 року, згідно якої останній просить органи поліції вжити заходів щодо невідомої особи, яка 27.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 нанесла йому тілесні ушкодження.
-даними протоколу огляду місця події від 27.12.2023 року з фототаблицею до нього, в якому зафіксовано квартиру АДРЕСА_3 , на п`ятому поверсі праворуч від сходів. На сходовій клітці на п`ятому поверсі виявлено сліди речовини бурого кольору, праворуч в приміщенні тамбуру для квартир АДРЕСА_6 на підлозі виявлено речовину бурого кольору. Зі слідів вбачається доріжка, що веде до квартири АДРЕСА_7 . Зі сходів та підлоги в тамбурі вилучено змиви РБК. Вхід до квартири через дерев`яні двері, з коридору ліворуч кімната №1, навпроти вхідних дверей до кімнати диван та стіл, на якому виявлено сліди бурого кольору, змиви вилучено. Через кімнату №1 здійснюється вхід до кімнати №2, в якій навпроти вхідних дверей до кімнати диван, ліворуч та праворуч шкаф та два столи. В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у зазначеному вище протоколі.
-даними протоколу огляду місця події від 27.12.2023 року з фототаблицею до нього, огляд проводиться на відкритій ділянці місцевості біля будинку №36 по вул. Уральській в м. Харкові, де виявлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який видав кухонний ніж довжиною 20 см., довжиною леза 9 см., довжиною руків`я 11 см. з металу синьо-сірого кольору, на лезі напис «EDENBERG». 
-даними протоколу огляду речового доказу від 01.02.2024 року, оглядом встановлено DVD-R диск з записом діалогу розмови жінки та чоловіка щодо виклику швидкої допомоги. В судовому засіданні прослухано запис на вказаному диску. 
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2024 року за участі потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній зазначив, що 27.12.2023 року близько 12-30 год. прийшов до батька ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_4 , де були ще знайомі батька. Посидівши близько 15 хвилин, почув як у квартиру постукали. Батько пішов відчиняти двері, а потерпілий в цей час сидів на дивані та через деякий час почув гуркіт і вибіг у тамбур, де побачив чоловіка, який стояв між дверима тамбура, повернувся направо та побачив у куті іншого чоловіка, який бився з батьком, третій чоловік стояв біля стіни справа від дверей квартири АДРЕСА_7 . Потерпілий підбіг до чоловіка, який стояв між дверима у тамбурі, після чого повернувся та пішов до батька, ставши позаду останнього. Далі потерпілий замахнувся рукою на чоловіка, який в цей момент тримав його батька, при цьому у правій руці чоловік тримав ніж. Далі чоловік, тримаючи ніж у правій руці за руків`я наніс потерпілому один удар ножем в область шиї зліва. Після удару потерпілий побачив, що з рани тече кров та побіг до квартири. Через п`ять хвилин до квартири повернувся батько та викликав швидку. В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у зазначеному вище протоколі.
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2024 року за участі свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого останній зазначив, що 27.12.2023 року перебував за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своїми знайомими та близько 12-00 год. прийшов його син ОСОБА_8 .. Через 15-20 хвилин у двері вказаної квартири постукали. Відчинивши двері свідок побачив трьох чоловіків у тамбурі. Один з них стояв між дверима тамбура, другий біля стінки справа від вхідних дверей, а третій навпроти квартири. Далі, чоловік, який стояв навпроти кинувся на нього. Зазначив також, що побачив ніж у правій руці цього чоловіка. Між останніми почалась потасовка, під час якої вказаний чоловік опинився у куті між двома дверима, а сам свідок навпроти цього чоловіка. При цьому вони тримали один одного руками. Через декілька хвилин свідок повернув голову вліво та побачив свого сина ОСОБА_8 , який стояв позаду нього. Далі чоловік, з яким у свідка відбувалась бійка, тримаючи ніж у правій руці наніс один удар ОСОБА_8 навідмаш в шию зліва, коли син стояв за спиною батька. Після чого, ОСОБА_8 пішов до квартири. В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у зазначеному вище протоколі.
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.01.2024 року за участі свідка ОСОБА_16 , відповідно до якого останній зазначив, що 27.12.2023 року разом зі знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 прийшли за адресою: АДРЕСА_4 до ОСОБА_15 , для того щоб знайти дівчину ОСОБА_18 . ОСОБА_12 постукав у двері вказаної квартири та став між дверима тамбура. ОСОБА_16 став біля стіни справа від вхідних дверей, а ОСОБА_10 стояв навпроти вхідних дверей до вказаної квартири. Коли ОСОБА_15 відчинив двері, ОСОБА_10 намагався увійти до квартири, але ОСОБА_15 того не пустив та відштовхнув. Далі між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 почалась бійка, під час якої останні опинились у куті між двома дверима, зокрема, ОСОБА_10 спиною до кута, а ОСОБА_15 навпроти ОСОБА_10 , тримаючи один одного за руки. Через декілька хвилин з квартири вибіг син ОСОБА_15 - ОСОБА_8 .. В цей момент свідок побачив як ОСОБА_10 дістав з правої кишені куртки ніж та тримав його у правій руці. Далі ОСОБА_8 почав підходити до ОСОБА_10 , замахнувся на останнього, а ОСОБА_10 , тримаючи ніж у правій руці відразу наніс ОСОБА_8 , який стояв позаду ОСОБА_15 , удар ножем в шию зліва. Після цього, ОСОБА_8 побіг до квартири, за ним до квартири побіг ОСОБА_15 , а ОСОБА_10 поклав ніж до кишені. В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у зазначеному вище протоколі.
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.01.2024 року за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого останній зазначив, що 27.12.2023 року разом зі знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , прийшов за адресою: АДРЕСА_4 до ОСОБА_15 .. ОСОБА_12 став на сходах між четвертим та п`ятим поверхом, а ОСОБА_10 та ОСОБА_16 увійшли до тамбуру. Коли почув діалог між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 на підвищених тонах, вирішив піднятись та став на проході між вхідними дверима до тамбуру та побачив як у куті між входом до квартири АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 знаходиться ОСОБА_10 спиною до кута, а навпроти нього ОСОБА_15 , які тримали один одного за плечі, при цьому ОСОБА_10 намагався вдарити ОСОБА_15 .. ОСОБА_16 в цей момент стояв біля стіни зліва від входу до квартири АДРЕСА_7 . Через декілька хвилин з квартири АДРЕСА_7 вибіг син ОСОБА_15 та пішов у бік свого батька, щоб того захистити. Коли ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_15 і ОСОБА_10 та став позаду батька ОСОБА_10 правою рукою дістав ніж та наніс один удар ножем, який тримав у правій руці, ОСОБА_8 в шию зліва. Після цього ОСОБА_8 , тримаючись за шию, направився в бік ОСОБА_12 .. Далі ОСОБА_12 вийшов з будинку та що вподальшому відбувалось не бачив. В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у зазначеному вище протоколі.
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 за участі законного представника ОСОБА_9 впізнає ОСОБА_10 та вказує на нього як на особу, яка 27.12.2023 року за адресою:  АДРЕСА_4 у під`їзді нанесла йому ножове поранення в шию зліва. 
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнає ОСОБА_10 та вказує на нього як на особу, яка 27.12.2023 року за адресою:  АДРЕСА_4 нанесла ножове поранення його сину ОСОБА_8 
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнає ОСОБА_10 та вказує на нього як на особу, яка 27.12.2023 року за адресою:  АДРЕСА_4 нанесла ножове поранення в шию ОСОБА_8 
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнає ОСОБА_10 та вказує на нього як на особу, яка 27.12.2023 року за адресою:  АДРЕСА_4 нанесла ножове поранення в шию ОСОБА_8 
-даними висновку експерта ХНДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/525-Д від 11.01.2024 року, згідно якого на поверхні наданого на дослідження «кухонного ножа» слідів папілярних узорів не виявлено.
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №15-12/45-Ц/Дм 2024 від 25.01.2024 року, згідно якого група крові ОСОБА_8 0(І) перша Rh (+) позитивна, кров ОСОБА_10 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А. При проведенні експертизи трьох змивів, а саме, зі сходів у під`їзді, з підлоги в тамбурі, зі столу у кімнаті знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлено антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові 0 (І) з ізогемаглютенінами анти-А, анти-В, в тому числі, і від потерпілого ОСОБА_8 .. Враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_10 сліди крові від нього походити не могли.
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №15-12/50-Ц/Дм 2024 від 31.01.2024 року, згідно якого в результаті проведення експертизи кухонного ножа, вилученого при огляді місця події на відкритій ділінці місцевості біля будинку №36 по вул. Уральській у м. Харкові, у ОСОБА_10 , знайдені сліди потожирових виділень. На клинку є змішення слідів поту на крові людини. На рукоятці слідів крові не знайдено. При серологічному дослідженні виявлені антигени В та Н. Таким чином, змішення слідів крові та поту на клинку могли походити від людини з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А з супутнім антигеном Н, яким міг бути ОСОБА_10 , якщо на момент скоєння злочину у нього були травми, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. Проте, враховуючи конкретні обставини справи та групові приналежності крові осіб, які проходять по справі, можна припустити змішення слідів крові від людини з групою крові 0 (І) з ізогемаглютеніном анти-А, анти-В, в тому числі, від потерпілого ОСОБА_8 і домішки слідів поту від людини з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А з супутнім антигеном Н, яким міг бути ОСОБА_10 .. На рукоятці знайдені тільки сліди поту, в них виявлені антигени В та Н. Таким чином, сліди поту могли походити від людини з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А з супутнім антигеном Н, яким міг бути ОСОБА_10 
-даними висновку експерта КЗОЗ ХОБСМЕ Департаменту охорони здоров`я ХОДА №09-1779/2023 від 28.12.2023 року, згідно якої у ОСОБА_15 мають місце наступні тілесні ушкодження: садно в лопатковій ділянці праворуч. Це ушкодження утворилось від травматичної дії тупого твердого предмета за механізмом тертя-ковзання та могло бути отримано протягом 1-2 діб до моменту огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкодження, а також стадією загоєння садна. За ступенем тяжкості: садно в лопатковій ділянці праворуч викликало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відповідно до пп.2.3.2 Б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень. 
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №09-120/2024 від 12.02.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї. Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї в верхній третині, далі рановий канал приникає у товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад, з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї (згідно протоколу операції №504 від 27.12.2023). Показання свідка ОСОБА_15 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 05.01.2024 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановленого тілесного ушкодження у ОСОБА_8 
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №09-117/2024 від 12.02.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї. Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, далі рановий канал проникає у товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї (згідно протоколу операції №504 від 27.12.2023). Показання ОСОБА_8 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 05.01.2024 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановленого у нього тілесного ушкодження.
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №09-63/2024 від 09.02.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї. Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, далі рановий канал проникає у товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад, з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї (згідно протоколу операції №504 від 27.12.2023). Зазначене поранення шиї утворилось від дії гострого предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, при цьому слід зазначити, що максимальна ширина на рівні зануреної частини цього предмета (відповідно до протоколу операції) була близько 2 см. Враховуючи дані із наданої медичної документації та морфологічні ознаки встановленого ушкодження, воно могло бути отримано у строк вказаний у постанові. За ступенем тяжкості колото-різане поранення м`яких тканин шиї, враховуючи його звичайний клінічний перебіг, а також відсутність даних про ускладенення клінічного перебігу, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6 днів, але не перевищує 3 тижнів (21 день) (згідно пп.2.3.1 а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Враховуючи характер та механізм спричинення тілесного ушкодження, встановленого у ОСОБА_8 , можливість його утворення внаслідок одноразового падіння потерпілого на площині (тобто «з висоти власного зросту») виключається.
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №09-118/2024 від 12.02.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї. Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, далі рановий канал проникає у товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад, з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї (згідно протоколу операції №504 від 27.12.2023). Показання свідка ОСОБА_21 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 25.01.2024 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановленого тілесного ушкодження у ОСОБА_8 
-даними висновку експерта ОБСМЕ Управління охорони здоров`я ХОДА №09-190/2024 від 13.02.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: одне колото-різане поранення м`яких тканин шиї. Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, далі рановий канал проникає у товщу м`яких тканин в напрямку з переду назад, з ушкодженням за його ходом задньої групи м`язів шиї (згідно протоколу операції №504 від 27.12.2023). Зазначене поранення шиї утворилось від дії гострого предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, при цьому слід зазначити, що максимальна ширина на рівні зануреної частини цього предмета (відповідно до протоколу операції) була близько 2 см. Зіставляючи характер ушкодження, його розміри з конструктивними особливостями та параметрами наданого на експертизу ножа, утворення вказаного поранення внаслідок дії цього ножа не виключається.
-даними висновку експерта КЗОЗ ХОБСМЕ Департаменту охорони здоров`я ХОДА №09-1778/2023 від 28.12.2023 року, згідно якого у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень встановлено не було, а тому ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не встановлювався.
-даними висновку судово-психіатричного експерта №50 від 29.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_10 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_10 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
-даними виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №750 від 30.12.2023 року, згідно якого ОСОБА_10 знаходиться в стані наркотичного (метадон та канабіноїди) сп`яніння. 
-постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 28.12.2023 року, згідно якої змив РБК зі сходів у підїзді, змив РБК з підлоги у тамбурі, змив РБК зі столу у кімнаті №1 та ганчірку жовтого кольору зі слідами РБК визнано речовими доказами.
-постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 28.12.2023 року, згідно якої кухонний ніж з наступними характеристиками: довжина 20 см, довжина леза 9 см, довжина руків`я 11 см, ніж з рукояткою виконаний з металу сірого кольору, з написом «EDENBERG» визнано речовим доказом.
- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 28.12.2023 року, згідно якої диск аудіо-запис виклику швидкої №03-т визнано речовим доказом.
Судом також було оглянуто ніж, який був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та вилучений під час огляду місця події від 27.12.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Уральська, 36.
Однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (пункт 16 частинам 1 статті 7 КПК). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків,передбачених КПК. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (стаття 23КПК).
Разом з тим, свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями (частина 4 статті 96 КПК).
Верховний Суд неодноразово зазначав, що засаді безпосередності дослідження доказів, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах. В залежності від обставин ця засада реалізується в різних формах, оскільки суд має узгоджувати її з іншими засадами кримінального процесу та/або легітимними інтересами суспільства чи окремих осіб (постанови ККСВС від 19.11.2019 у справі №750/5745/15-к, від 04.03.2020 у справі №332/2216/17, від 10.09.2020 у справі №766/19891/17). Так, у справі №750/5745/15-к Верховний Суд визнав помилковим висновки судів попередніх інстанцій щодо визнання під час нового судового розгляду недопустимими доказом судових показань свідка, наданих під час минулого судового розгляду, виключно з підстав неможливості забезпечити явку такої особи у судове засідання. У справі №332/2216/17 Верховний Суд погодився з висновками попередніх інстанцій, які в цілях захисту інтересів дитини відмовили у допиті малолітньої потерпілої у провадженні за фактом вчинення стосовно неї злочину проти статевої недоторканності, поклавши в основу обвинувального вироку серед іншого показання свідків з її слів без безпосереднього допиту малолітньої в судовому засіданні. У справі №766/19891/17 Верховний Суд зазначив, що посилання на позасудові свідчення потерпілого, який помер на час судового розгляду, не є порушенням засади безпосередності; при цьому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги судові показання свідків, яким потерпілий за життя розповідав про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, вина обвинуваченого підтверджувалась також іншими доказами, які були досліджені безпосередньо та з дотриманням норм процесуального закону.
Принцип безпосередності дослідження показань є розвитком принципу змагальності та такий підхід спрямований на підвищення захисту прав особи на стадії досудового розслідування та на нівелювання тиску на особу під час отримання показань слідчим чи прокурором (пояснювальна записка до проекту Закону України №9700 від 13.01.2012 «КПК»).
Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на найкраще забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яке забезпечується також і підпунктом «d» частини 3 статті 6 Конвенції. Гарантії цього підпункту є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, встановленого частиною 1 статті 6 Конвенції, які повинні враховуватись при будь-якій оцінці справедливості провадження.
Відповідно до практики ЄСПЛ використання в якості доказів показань, відібраних на стадіях розслідування правоохоронними органами та судового слідства, саме по собі не є несумісним зі згаданими положеннями за умови, що дотримано право на захист.
ЄСПЛ сформулював загальні принципи, які мають застосовуватись у справах, коли свідок обвинувачення не був присутнім у судовому засіданні, а попередньо надані ним показання були визнані допустимим доказом, в рішеннях у справахAl-KhawajaandTaheryv.TheUnitedKingdom[GC], заяви №26766/05 та №22228/06, ЄСПЛ 2011,Schatschaschwiliv.Germany[GC], заява №9154/10, ЄСПЛ 2015,Setonv.TheUnitedKingdom,заява №55287/10, §57-59, від 31.03.2016, «Боєць проти України», заява №20963/08, §74-76, від 30.01.2018, «Гарбуз проти України», §34, заява №72681/10, від 19.02.2019.
Виходячи з практики ЄСПЛ, для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно виконати трискладовий тест («тест Аль-ХаваджаіТахері»), з`ясувавши такі обставини:
1)чи існували поважні причини для неявки свідка до суду та відповідно для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів. Однією з поважних причин неявки особи ЄСПЛ визнає її смерть (наприклад, рішення у справі«Тіхак проти України», заява №59937/08, від 18.12.2018, §45);
2)чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого. Правило «єдиного або вирішального доказу» означає, що визнання вини обвинуваченого виключно або переважно ґрунтується на показаннях свідків, яких обвинувачений не може допитати на будь-якій стадії провадження. У цьому контексті слово «вирішальний» слід розуміти вузько як таке, що вказує на доказ такої значущості або важливості, який, вірогідно, може стати вирішальним для результату розгляду справи. Якщо неперевірені показання свідка підтверджуються іншими доказами, вирішення питання, чи є вони вирішальними буде залежати від сили підтверджуючих доказів: чим більш вагомими будуть інші обвинувальні докази, тим менша вірогідність визнання показань відсутнього свідка вирішальними;
3)чи існували достатні врівноважуючі фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити щоб судовий розгляд у цілому був справедливим. Зокрема, суд має вжити заходи, які здатні забезпечити справедливу та належну оцінку надійності такого доказу (Schatschaschwiliv.Germany[GC], заява №9154/10, §125). Обсяг врівноважуючих факторів, необхідних для того, щоб судовий розгляд вважався справедливим, буде залежати від вагомості показань відсутнього свідка. Чим важливішими є ці показання, тим вагомішими мають бути врівноважуючі фактори для того, щоб провадження в цілому могло вважатися справедливим (зокрема, згадане рішення у справіSetonv.TheUnitedKingdom,§59). Такими врівноважуючими факторами ЄСПЛ серед іншого визнає: (1)наявність у суду доказів, що підтверджують позасудові показання відсутнього свідка (показання осіб, яким відсутній свідок розповідав про те що сталось, одразу після події; речові докази); (2)надання захисту можливості допитати свідка на стадії досудового розслідування (очна ставка між відсутнім свідком та обвинуваченим); (3)надання можливості обвинуваченому викласти власну версію подій та оспорити надійність відсутнього свідка (згадані вище рішення у справах«Гарбуз проти України», §43;«Тіхак проти України», §46-50).
На необхідності застосування цього тесту при дослідженні позасудових показань померлого свідка наголосив ККСВС у постанові від 02.12.2020 у справі №279/746/17. В інших справах Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, який використав позасудові показання померлих свідків, посилаючись на зазначений тест (постанова від 04.10.2018 у справі №398/1257/16-к), чи безпосередньо застосовував цей тест при оцінці законності використання показань відсутнього свідка (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №1-331/09, ухвали ККСВС від 17.12.2019 у справі №212/11316/2012 та від 10.11.2020 у справі №537/2068/16-к, постанова ККС ВС від 19.11.2019 у справі №750/5745/15-к). Хоч ряд судових рішень Верховного Суду стосувались дослідження позасудових показань за положеннями КПК 1960 року, проте викладені у них висновки є релевантними обставинам цього провадження в контексті оцінки відповідності Конвенції використання позасудових свідчень.
Виходячи із зазначеного, суд вважав за можливе, зважаючи, що від учасників кримінального провадження заперечень не надійшло, оголосити у судовому засіданні покази свідка ОСОБА_15 , які він надав під час досудового розслідування, та який на час розгляду справи судом помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Першим ВДРАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції 16.11.2024 року, актовий запис №14205, у зв`язку з чим його допит у судовому засіданні неможливий.
Так, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_15 встановлено, що останній пояснював, що 27.11.2023 року знаходився у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , де також мешкає деякий час його знайомий ОСОБА_22 до нього у квартиру прийшла знайома на ім`я ОСОБА_18 . Тож вони утрьох сиділи у вітальні та вживали алкогольні напої. Близько 12-00 год. прийшов його син ОСОБА_8 .. Близько 13-30 год. хтось постукав у двері. Відчинивши двері свідок побачив трьох чоловіків- ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , третій чоловік свідку був невідомий. Свідок вийшов на сходовий майданчик та в нього з незнайомим чоловіком виник конфлікт, в ході якого незнайомий почав його бити руками, а свідок намагавсся захиститись та почав давати відсіч. В момент бійки свідок побачив, що з квартири вийшов його син ОСОБА_8 та підійшов до нього. В цей час незнайомий чоловік тримав свідка руками та у нього був ніж у правій руці. Побачивши ОСОБА_25 незнайомий чоловік вдарив сина свідка ножем, який знаходився у правій руці, в область шиї зліва. Після цього проскочив між свідком та сином та побіг вниз по сходах. Син свідка пішов до квартири, а сам свідок, побачивши на підлозі кров, також одразу пішов до квартири. Син сидів у вітальні та тримав рушник на шиї, який був у крові. Далі свідок почав кричати, щоб викликали швидку. Коли приїхала швидка разом з сином поїхав до лікарні. 
Оцінюючи допустимість як доказу протокол допиту свідка ОСОБА_15 з огляду на відповідність трискладовому тесту, суд зазначає, що об`єктивна неможливість допиту вказаного свідка пов`язана з його смертю; показання вказаного свідка для суду не є єдиним та/або вирішальним доказом.
В той же час, на думку суду, не достатньо врівноважуючих факторів, оскільки відсутні інші докази, які б давали можливість суду в повній мірі перевірити позасудові показання свідка; у сторони захисту не було можливості перевірити зазначені показання також під час досудового розслідування шляхом проведення його перехресного допиту чи очної ставки. Можливість сторони захисту викласти власну версію подій та оспорити надійність свідка під час судового розгляду, суд вважає не достатнім врівноважуючим фактором.
Таким чином, суд вважає, що протокол допиту свідка ОСОБА_15 слід визнати недопустимим доказом.
Крім того, наданий стороною захисту фотознімок, як зазначено захисником, з зображенням столових ножів з квартири ОСОБА_10 не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, визначених ст. 85, 86 КПК України, а отже такий не береться судом до уваги.
Інші досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними, достатніми та такими, що дійсно підтверджують обставини подій, що мали місце 27.12.2023 року та відповідно є правдивими, та покладає їх в основу вироку.
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що в даній справі зібрані достатні та достовірні докази, що дають суду можливість прийняти обґрунтоване рішення щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
Невизнання ОСОБА_10 своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході досліджених у судовому засіданні доказів, а вищевказані докази не тільки не спростовують, а підтверджують винуватість ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Враховуючи викладене, проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_10 у судовому засіданні доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одружений; офіційно непрацевлаштований; із середньою освітою; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.12.2022 року, виключений з військового обліку 13.12.2022 року за ст. 37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (як засуджений за тяжкі злочини); має місце реєстрації; раніше судимий. 
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , відповідно до 67 КК України, суд вважає вчинення ним кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обтяжуючу покарання обставину, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах визначених санкцією відповідного кримінального закону.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення до засудження його за попереднім вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 02.12.2025 року, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_8 в особі законного представника потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:  1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;  2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;  4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.  Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.  Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Судом враховується, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_8 було спричинено моральну шкоду, наявність якої обґрунтовується фізичним болем та стражданнями, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, та душевними стражданнями, яких останній зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та близького родича. 
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_8 виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому спричинена моральна шкода, розмір якої оцінюється судом у 10000 грн, що є справедливою компенсацією понесених потерпілим душевних страждань.
Враховуючи вищевикладене, цивільний позов підлягає задоволенню.
Строк покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 28.12.2023 року згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
На підставі ст. 124 КПК України підтверджені процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 ..
На підставі ст. 174 КПК України колегія суддів вважає за необхідне скасувати арешти майна, накладені в межах даного кримінального провадження.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368,370,371,373,374,376,392, 393, 395 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 02.12.2025 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10  остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 28.12.2023 року згідно ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Цивільний позов ОСОБА_8 в особі законного представника потерпілого ОСОБА_9 до  ОСОБА_10  про відшкодування моральної шкоди – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_10  на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення по кримінальному провадженню експертизи №СЕ-19/121-24/525-Д від 11.01.2024 у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 (дванадцять) коп..
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.01.2024 року, на змив РБК зі сходів у під`їзді, змив РБК з підлоги у тамбурі, змив РБК зі столу у кімнаті №1, ганчірку жовтого кольору зі слідами РБК, кухонний ніж з наступними характеристиками: довжина 20 см, довжина леза 9 см, довжина руків`я 11 см, ніж з рукояткою виконаний з металу сірого кольору, з написом «EDENBERG», який обмотано аркушем паперу білого кольору. 
Речові докази: змив РБК зі сходів у під`їзді, змив РБК з підлоги у тамбурі, змив РБК зі столу у кімнаті №1, ганчірку жовтого кольору зі слідами РБК, кухонний ніж з наступними характеристиками: довжина 20см, довжина леза 9 см, довжина руків`я 11 см, ніж з рукояткою виконаний з металу сірого кольору, з написом «EDENBERG», який обмотано аркушем паперу білого кольору- знищити. 
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя -   	ОСОБА_1  	

Судді -  ОСОБА_2 

ОСОБА_3