Справа № 674/2/26
Провадження № 2/674/328/26

РІШЕННЯ
іменем України 
05 травня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області 
в складі: судді Посунько Г.А.
секретаря судового засідання Сисак К.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

07 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач ТОВ "Діджи Фінанс" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія "Старт" № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" надало відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 4000,00 грн., строком на 120 днів - до 09 лютого 2024 року, з сплатою процентів за користування кредитом: з першого по двадцятий день користування кредитом - в розмірі 1,25 % за кожен день користування кредитом, починаючи з двадцять першого дня користування кредитом по день повернення кредиту - в розмірі 2,5 % за кожен день користування кредитом. Відповідач ОСОБА_1 не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 14000,00 грн., в тому числі: кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 10000,00 грн.
18 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено Договір факторингу № 18102024, за умовами якого ТОВ "ФК "Віва Капітал" передало (відступило) ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Віва Капітал", в тому числі відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року. Внаслідок цього ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
На підставі викладеного позивач ТОВ "Діджи Фінанс" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року в сумі 14000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

08 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

09 січня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, яким він заперечив проти позову. 
Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач не надав жодних доказів, які підтверджують підписання відповідачем кредитного договору електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. З долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази: отримання відповідачем будь-яким чином одноразового ідентифікатора; реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора; щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав відповідачу.
Позивач не надав належних доказів на підтвердження наявності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів. Так, належним доказом здійснення банківських операцій з грошовими коштами клієнтів чи наявності кредитної заборгованості є виписка з особового рахунку клієнта. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, надані позивачем документи не доводять факту наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором.
Позивач не надав доказів передання відповідачу спірних грошових коштів. Так, матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних нібито відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду. Відтак, з огляду на докази наявні в матеріалах справи, відсутня можливість ідентифікувати належність зазначеної банківської картки відповідачу, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано.
Позивач не надав належних та допустимих доказів наявності у позивача права вимоги до відповідача. Так, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд за умови відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності у позивача права вимоги до відповідача, так і факт переходу права вимоги до фактора, зокрема, здійснення повної оплати фактором кредитору права вимоги, що переходить. Відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. 
Позивач жодним належним та допустимим доказом не довів факту наявності заборгованості у відповідача, що вказує на відсутність порушеного права позивача.
На підставі викладеного представник відповідача Савченко Я.В. просить суд відмовити в задоволенні позову.

14 січня 2026 року від позивача ТОВ "Діджи Фінанс" надійшла відповідь на відзив, якою позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхньої представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - представник відповідача просить суд розглядати справу за їхньої відсутності, проти задоволення позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини 
та визначив відповідно до них правовідносини.

Укладення кредитного договору.

12 жовтня 2023 року між ТОВ "ФК "Віва Капітал" (кредитодавцем) та відповідачем ОСОБА_1 (позичальником, клієнтом) укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія Старт" № 1328526317544 (надалі - кредитний договір), за умовами якого кредитодавець ТОВ "ФК "Віва Капітал" надав кредит позичальнику (відповідачу) ОСОБА_1 . 

Відповідно до п.1.1 кредитного договору: кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п.1.2 кредитного договору: сума кредитного ліміту складає 4000,00 грн. Тип кредиту - кредитна лінія.
Відповідно до п.1.3 кредитного договору: строк дії договору - 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09 лютого 2024 року або достроково. 
Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору: позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів, протягом дії кредитної лінії.
Відповідно до п.1.4 кредитного договору: тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору: дисконтна процентна ставка становить 1,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.
Відповідно до п.1.4.2 кредитного договору: базова процентна ставка складає 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.
Відповідно до п.1.6 кредитного договору: орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 61961,94 %.
Відповідно до п.1.7 кредитного договору: орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору становить 15000,00 грн.

Відповідно до п.7.11 кредитного договору: цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони кредитодавця, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та накладенням кваліфікованої електронної печатки кредитодавця, і електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього Договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Відповідно до п.7.2 кредитного договору: сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та накладенням електронної цифрової печатки з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.1046 - ст.1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України п роцентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України р озмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 - ч.6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України д оговір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.2 ст.639 ЦК України я кщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" в ідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" е лектронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" я кщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позичальник (відповідач) ОСОБА_1 підписала кредитний договір № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора L3Z5S9, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Позивач надав суду довідку про ідентифікацію від 12 жовтня 2023 року, якою ТОВ "ФК "Віва Капітал" підтвердив, що 12 жовтня 2023 року позичальник (відповідач)  ОСОБА_1 ідентифікована в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ФК "Віва Капітал" відповідно до вимог ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором) здійснено для укладення договору № 1328526317544. Унікальний ідентифікатор (код підпису) - L3Z5S9, номер телефону позичальника - НОМЕР_1 , електронна пошта позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата та час надсилання паролю - 12.10.2023 року 10:37:24, номер карти / маска карти - НОМЕР_2 . 

В розділі 8 кредитного договору позичальник (відповідач) ОСОБА_1 вказала: свій номер телефону - НОМЕР_1 , свою електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер своєї платіжної картки - НОМЕР_2 .

Позичальник (відповідач) ОСОБА_1 , підписавши кредитний договір № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, повністю погодилась з всіма його умовами.

На підставі положень, визначених ст.1051 ЦК України, в установленому законом порядку позичальник (відповідач) ОСОБА_1 не оспорювала кредитний договір № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача ОСОБА_2 про те, що між кредитодавцем ТОВ "ФК "Віва Капітал" та позичальником (відповідачем) ОСОБА_1 не укладався Договір про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія Старт " від 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між кредитодавцем ТОВ "ФК "Віва Капітал" та позичальником (відповідачем) ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія Старт " від 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.
Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема: розмір кредиту, строк кредиту, розмір процентів, які позичальник зобов`язаний сплатити за користування кредитом, тощо. Позичальник (відповідач) ОСОБА_1 погодилась на укладення Договору на умовах, запропонованих кредитодавцем ТОВ "ФК "Віва Капітал", що підтверджено електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора L3Z5S9.

Виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором.

12 жовтня 2023 року на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року кредитодавець ТОВ "ФК "Віва Капітал" надав позичальнику (відповідачу) ОСОБА_1 кредит в сумі 4000,00 грн. шляхом переказу грошових коштів на картковий рахунок позичальника. 

Такий спосіб видачі кредиту сторони визначили в п.2.23 кредитного договору.
Так, відповідно до п.2.23 кредитного договору: кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до трьох банківських днів з моменту укладення електронного договору. 

З інформаційного листа ТОВ "ФК "Контрактовий Дім" від 24 грудня 2025 року № 30718-1309118844-24122025 вбачається, що згідно договору № М1805/1 від 18 травня 2023 року, укладеного між ТОВ "ФК "Контрактовий Дім" та ТОВ "ФК "Віва Капітал", успішно проведена наступна операція: номер транзакції - 1309118844, сума - 4000,00 грн., валюта - UAH, дата виконання платіжної операції - 12 жовтня 2023 року 10:39 годин, номер замовлення - 02bede11-87da-44c4-b282-47c68e0d54c2, номер картки - НОМЕР_2 , статус - виконано, платник - ТОВ "ФК "Віва Капітал", ЄДРПОУ платника - 40860735, призначення платежу - "видача кредитних коштів".

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача ОСОБА_2 про те, що відповідач ОСОБА_1 не отримувала від ТОВ "ФК "Віва Капітал" грошових коштів кредиту, оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що кредитодавець ТОВ "ФК "Віва Капітал" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, оскільки 12 жовтня 2023 року перерахував грошові кошти кредиту в сумі 4000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_2 , яку позичальник (відповідач) ОСОБА_1 вказала в кредитному договору.

Заміна кредитора у зобов`язанні.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

18 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Віва Капітал" (клієнтом) та ТОВ "Діджи Фінанс" (фактором) укладено Договір факторингу № 18102024, за умовами якого ТОВ "ФК "Віва Капітал" передало (відступило) ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Віва Капітал", в тому числі відносно боржника (відповідача)  ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.

Відповідно до п.2.1 договору факторингу: згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.4.1 договору факторингу: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку № 1 до цього Договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування, передбачених розділом 3 Договору.

18 жовтня 2024 року між клієнтом ТОВ "ФК "Віва Капітал" та фактором ТОВ "Діджи Фінанс" складено Акт приймання-передачі реєстру прав вимог до Договору факторингу № 18102024 від 18 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що кредитор ТОВ "ФК "Віва Капітал" передав, а фактор (новий кредитор) ТОВ "Діджи Фінанс" прийняв Реєстр прав вимог. Кількість боржників - 535. Загальна сума заборгованості - 7666615,74 грн.
18 жовтня 2024 року між клієнтом ТОВ "ФК "Віва Капітал" та фактором ТОВ "Діджи Фінанс" складено Реєстр боржників до Договору факторингу № 18102024 від 18 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що клієнт ТОВ "ФК "Віва Капітал" передав фактору ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги відносно боржника (відповідача)  ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року в загальній сумі 14000,00 грн., в тому числі: кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 10000,00 грн.
Платіжною інструкцією № 10386 від 18 жовтня 2024 року фактор ТОВ "Діджи Фінанс" перерахував клієнту "ТОВ "ФК "Віва Капітал" грошові кошти в сумі 109295,30 грн. в оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 18102024 від 18 жовтня 2024 року.

Заміна кредитора є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін у зобов`язанні.
У разі існування (дійсності) боргового зобов`язання, у якому відбулося договірне відступлення права вимоги кредитора, визначеними законом способами захисту чи поновлення порушених прав боржника є висунення проти вимоги нового кредитора заперечень, які боржник мав проти первісного кредитора, або пред`явлення проти вимоги нового кредитора зустрічної вимоги до первісного кредитора. При цьому, в силу прямої вказівки закону саме первісний кредитор відповідає за недійсність переданої ним вимоги.

В постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року в справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18) зазначено: наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.
Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача ОСОБА_2 про недоведеність факту наявності у позивача ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги до відповідача ОСОБА_1 та факту переходу права вимоги до позивача, оскільки ці пояснення повністю спростовуються доказами, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку ТОВ "ФК "Віва Капітал" передало ТОВ "Діджи Фінанс" право вимоги відносно боржника (відповідача) ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.
Внаслідок цього ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.
Заборгованість позичальника за кредитним договором.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, позивач ТОВ "Діджи Фінанс", як кредитор, має право вимагати від відповідача ОСОБА_1 , як позичальника, яка прострочила виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та відповідачем ОСОБА_1 .

З розрахунку ТОВ "Діджи Фінанс" вбачається, що заборгованість позичальника (відповідача) ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року становить 14000,00 грн., в тому числі: кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 10000,00 грн.
Суд погоджується з вказаними розрахунками. 

Так, заборгованість по кредиту в сумі 4000,00 грн. відповідає розміру виданого кредиту. 

Заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10000,00 грн. нарахована відповідно до умов кредитного договору. 
Так, п роценти за користування кредитом нараховані виключно в межах строку дії кредитного договору, а саме: з 12 жовтня 2023 року по 08 лютого 2024 року включно.
Проценти за користування кредитом нараховані за процентною ставкою, узгодженою між сторонами, а саме: з першого по двадцятий день кредитування - за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,25 % за кожен день, з двадцять першого дня кредитування по закінчення строку кредитного договору - за базовою процентною ставкою в розмірі 2,5 % за кожен день.

На підставі викладеного суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та відповідачем ОСОБА_1 , в сумі 14000,00 грн., в тому числі: кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 10000,00 грн.
Відшкодування судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч.4 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Згідно ч.5 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Позивач ТОВ "Діджи Фінанс" подав позов та всі процесуальні документи в електронній формі.
За подання позовної заяви позивач ТОВ "Діджи Фінанс" сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція № 17120751 від 17 грудня 2025 року).

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. 

Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

01 січня 2025 року між позивачем ТОВ "Діджи Фінанс" (клієнтом) та адвокатом Лівак І.М., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 841 від 22 липня 2016 року, укладено Договір № 42649746 про надання правової допомоги.
Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги: клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
Відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги: загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9 даного договору.
Відповідно до п.4.9 договору про надання правової допомоги: у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6000 гривень. Оплата здійснюється в гривневому еквівалентів, відповідно до місцевого курсу на дату укладення цього Договору та у порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору.

17 листопада 2025 року між позивачем ТОВ "Діджи Фінанс" (клієнтом) та адвокатом Лівак І.М. укладено додаткову угоду № 1328526317544 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року.
Відповідно до п.1 додаткової угоди: розширити розділ "1. Предмет договору" та доповнити новим пунктом такого змісту: "1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . Адвокат зобов`язується надати інші види професійної правничої допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанції з повноваженнями представляти інтереси клієнта в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанції згідно підсудності та судоустрою, встановлених процесуальними законами та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" під час здійснення судочинства та може вчиняти від імені клієнта усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти позивач, відповідач, третя особа, стягувач, суб`єкту оскарження в процесі, для чого адвокату надається право підписувати та подавати від імені клієнта позовні заяви, змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, брати участь у судових засіданнях, отримувати копії судових рішень, розписуватись та вчиняти інші процесуальні дії. Повноваження адвоката в суді не обмежені цим договором".
Відповідно до п.2 додаткової угоди: доповнити розділ "4. Порядок здійснення розрахунків" договору новим пунктом такого змісту: "4.9. За здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом".

Суду надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості, з якого вбачається, що адвокат Лівак І.М. надала ТОВ "Діджи Фінанс" наступні правові послуги: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Діджи Фінанс" - 1,5 години за ціною по 1500 грн. на суму 2250 грн., 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 години за ціною по 1000 грн. на суму 3000 грн., 3) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година вартістю 750 грн., всього - 6000 грн.

17 листопада 2025 року між позивачем ТОВ "Діджи Фінанс" (клієнтом) та адвокатом Лівак І.М. складено Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), яким сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн., зокрема: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ "Діджи Фінанс" - 1,5 години за ціною по 1500 грн. на суму 2250 грн., 2) складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 години за ціною по 1000 грн. на суму 3000 грн., 3) формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година вартістю 750 грн. Клієнт не має претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг). Послуги надані в повному обсязі та з дотриманням інших умов основного договору. оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписання відповідного акту.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до договорів про надання послуг. 
Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.2 ст.901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що всі зазначені у розрахунку дії та послуги адвоката ґрунтуються на положеннях ст.137 ЦПК України, факт їх вчинення підтверджено наявними у справі доказами, а їх вартість, час на їх вчинення та обсяг визначені та погоджені сторонами в договорі про надання правової допомоги та в розрахунку витрат.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено: із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

В постановах Верховного Суду від 24 вересня 2020 року в справі № 904/3583/19 та від 13 березня 2025 року в справі № 275/150/22 зазначено: у розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Від відповідача ОСОБА_1 та від представника відповідача ОСОБА_2 в порядку, визначеному ч.5, ч.6 ст.137 ЦПК України, не надходило заяв чи клопотань з відповідним обґрунтуванням щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, внаслідок їх неспівмірності.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" понесені останнім та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст.11 - 16, 202, 203, 207, 215, 509 - 519, 524 - 533, 536, 598, 599, 610 - 612, 614, 624 - 629, 631, 638, 639, 901, 903, 1046 - 1056-1, 1077 - 1086 ЦК України, Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-ІV, Законом України "Про електронну комерцію" від 03 вересня 2015 року № 675-VIII, Законом України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" від 05 жовтня 2017 року № 2155-VІІІ, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI, ст.ст.4 - 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ,
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", юридична адреса - вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8 м.Київ 04112, адреса для листування - вул.Симона Петлюри,21/1 м.Бровари Київської області 07406, код ЄДРПОУ - 42649746, IBAN: НОМЕР_4 в АТ "ПУМБ", МФО - 334851,
заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія Старт" № 1328526317544 від 12 жовтня 2023 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва Капітал" та ОСОБА_1 , в сумі 14000,00 грн. (в тому числі: кредит - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 10000,00 грн.), витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., всього - 22422,40 грн. (Двадцять дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я та найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", юридична адреса - вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8 м.Київ 04112, адреса для листування - вул.Симона Петлюри,21/1 м.Бровари Київської області 07406, код ЄДРПОУ - 42649746.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя Посунько Г.А.