Справа № 700/387/26 
Провадження № 2/700/438/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І., 
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Заболотнього В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фермерського господарства «Персть» про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди,-
В С Т А H О В И В:
ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Заболотнього В.М., звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з фермерського господарства «Персть» на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 71318,48 грн, інфляційні втрати у розмірі 973,93 грн, 3 % річних в розмірі 450,19 грн та 30000 грн моральної шкоди.
В обґрунтування позову представник зазначає, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 площею 5,52 га, що знаходяться в адмінмежах Босівської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області. 28.12.2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Персть» було укладено Договір оренди землі. Відповідно до п.п. 9, 11 Договору оренди землі від 28.12.2012 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі відсотка від вартості земельної частки (паю), що становить 4738,00 грн у строки з 01 вересня по 30 грудня. Згідно з п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Також, п. 14 Договору визначено, що орендна плата перерахована не своєчасно або не в повному обсязі стягується з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу. Серед передбачених п. 28 Договору прав Орендодавця є право вимагати своєчасного внесення орендної плати. 
ОСОБА_1 11.07.2023 року зверталася із письмовою заявою до ФГ «Персть» та направляла лист-повідомлення від 17.11.2023 року про припинення дії договору оренди землі, мотивуючи тим, що після закінчення строку дії договору має намір як власник земельних ділянок самостійно використовувати та обробляти їх. У листах позивач вказувала, що строк дії договору оренди закінчується 17.10.2023 року. Не бажаючи припинення орендних відносин, ФГ «Персть» у листопаді 2023 року звернулось до Лисянського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі поновленим (судова справа № 700/1098/23). Рішенням Лисянського районного суду від 20.12.2023 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду у вказаній справі рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено повністю. Постановою Верховного Суду від 13.11.2024 року рішення Лисянського районного суду та постанова Черкаського апеляційного суду скасовані та прийнято рішення про відмову у задоволенні позову. Вказана постанова Верховного Суду опублікована 19.11.2024 року.
Виходячи з наведеного, після задоволення позовних вимог Черкаським апеляційним судом до скасування вказаного рішення Верховним Судом договірні відносини щодо оренди земельних ділянок продовжували свою дію, тобто до 19.11.2024 року.
У зв`язку з тим, що ФГ «Персть» не сплатило за користування належними ОСОБА_1 земельними ділянками за 2023-2024 роки у січні 2025 року позивач звернулась із позовом про стягнення заборгованості за вказаний період із застосуванням ч.2 ст. 625 ЦК України (судова справа № 700/46/25). Позовна заява мотивована виходячи із того, що договірні відносини між ОСОБА_1 та ФГ «Персть» щодо оренди спірних земельних ділянок діяли до опублікування 19.11.2024 постанови Верховним Судом у справі 700/1098/23. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.08.2025 позов ОСОБА_1 до ФГ «Персть» про стягнення заборгованості за договором оренди задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Персть» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за користування вищевказаними земельними ділянками на умовах оренди загальною площею 5,52 га в розмірі 54342,00 грн. Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.12.2025 у справі № 700/46/25 рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.08.2025 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ФГ «Персть» про стягнення заборгованості за договором оренди задоволено частково та стягнуто з ФГ «Персть» на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 17172,65 грн, інфляційній втрати в розмірі 1015,12 грн та 3 % річних у розмірі 276,78 грн.
Крім того, у січні 2025 року ФГ «Персть» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах (справа № 700/49/25). Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.12.2025 позовну заяву ФГ «Персть» залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання. Постановою Черкаського апеляційного суду від 10.02.2026 зазначену ухвалу про залишення позову без розгляду залишено без змін та рішення набрало законної сили. До звернення із позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах до ОСОБА_1 ФГ «Персть» звернулось із заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Лисянського районного суду від 07.01.2025 вказане клопотання задоволено та вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 в тому числі укладати договори оренди, продажу земельних ділянок, а також заборонити змінювати цільове призначення, здійснювати обробіток, перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 з іншими земельними ділянками до набрання законної сили рішенням у даній справі та заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються реєстрації права власності, користування (прав оренди, суборенди, сервітуту), в тому числі вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження земельних ділянок з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 до набрання законної сили рішенням у даній справі. У зв`язку з тим, що позов ФГ «Персть» до ОСОБА_1 12.12.2025 залишено без розгляду, ухвалою Звенигородського районного суду від 19.12.2025 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Лисянського районного суду Черкаської області від 07.01.2025 у справі 700/49/25 та роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.10 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.12.2025 про залишення позову без розгляду. 
Таким чином, заходи забезпечення позову у справі № 700/49/25 діяли до 10.02.2026, тобто до дати винесення Черкаським апеляційним судом постанови, якою залишено без змін ухвалу Звенигородського районного суду від 12.12.2025 про залишення позову ФГ «Персть» без розгляду. Виходячи із того, що ФГ «Персть» станом на дату подання позову спірні земельні ділянки загальною площею 5,52 га позивачу не повернуто та надалі перебувають у фактичному користуванні відповідача без укладеного договору оренди, тобто без правовстановлюючих документів. З огляду на вищевикладене, оскільки позивач була позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися належними їй земельними ділянками у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення у цивільній справі із ФГ «Персть» на користь ОСОБА_1 , а тому просять стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди за період з 01.01.2025 по 06.04.2026, а також моральну шкоду. Крім того, просять стягнути із відповідача відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 % річних.
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Заболотній В.М. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив до суду не подавав, в судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 площею 5,52 га, що знаходяться в адмінмежах Босівської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області, що підтверджується копією державного акту.
28.12.2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Персть» було укладено договір оренди землі. Відповідно до п.п. 1, 2 вказаного Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 7122880400:03:001:0228, 7122880400:03:001:0229 загальною площею 5,52 га в адмінмежах Босівської сільської ради. Строк дії Договору 10 років, до 27.12.2022 року. 
Відповідно до п.п. 9, 11 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі відсотка від вартості земельної частки (паю), що становить 4738,00 грн. у строки з 01 вересня по 30 грудня. 
Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України форми. Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки не є сталою і змінюється у зв`язку із проведенням її щорічної індексації, в таких випадках нормативна грошова оцінка та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору. 
Згідно з п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. 
Також, п. 14 Договору визначено, що орендна плата перерахована не своєчасно або не в повному обсязі стягується з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу. 
Серед передбачених п. 28 Договору прав Орендодавця є право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з розрахунком розміру орендної плати за земельні ділянки, що є додатком до договору оренди розмір орендної плати за земельну ділянку площею 5,52 га становить 4738,00 грн.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
За змістом ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі».
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Згідно зі ст. 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Судом встановлено, що згідно з укладеним сторонами Договором оренди землі від 28.12.2012 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі відсотка від вартості земельної частки (паю), що становить 4738,00 грн у строки з 01 вересня по 30 грудня. Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України форми. Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки не є сталою і змінюється у зв`язку із проведенням її щорічної індексації, в таких випадках нормативна грошова оцінка та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору. Згідно з п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Також, п. 14 Договору визначено, що орендна плата перерахована не своєчасно або не в повному обсязі стягується з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу. Серед передбачених п. 28 Договору прав Орендодавця є право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
Позивач ОСОБА_1 визнає той факт, що орендну плату за земельні ділянки вона отримувала від ФГ «Персть» щороку з 2013 по 2022 роки. Однак після закінчення дії строку договору оренди відповідач продовжував користуватись її земельною ділянкою та не сплачував при цьому орендну плату. Просить стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди за період з 01.01.2025 по 06.04.2026, а також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 % річних.
У статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
У п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 
Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Тобто збитки – це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Збитки як правова категорія включають в себе й упущену вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном. 
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. 
Відповідно до ст. 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди як форма цивільно-правової відповідальності застосовується з метою захисту порушених (невизнаних) цивільних прав й інтересів, та полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнової вигоди, яку потерпіла особа могла б мати, якби її суб`єктивне право не було порушеним (невизнаним). 
Відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.
Як вбачається з матеріалів справи, зміни до вказаного договору оренди, у тому числі, щодо збільшення відсотку орендної плати від нормативно-грошової оцінки землі, сторонами не вносилися.
Разом з тим, судом з договору оренди землі від 28.12.2012 також встановлено, що відповідно до п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Мінстрів України форми. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не є сталою і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації, у таких випадках нормативно-грошова оцінка та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.
Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі, зокрема, у зв`язку зі зміною коефіцієнтів індексації. Сторонами у договорі було визначено і погоджено про зміну розміру орендної плати у зв`язку з щорічною індексацією нормативно-грошової оцінки землі. При цьому, таке збільшення орендної плати здійснюється за замовчуванням, без внесення доповнень чи змін до самого договору.
Згідно з офіційними даними коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі у 2025 році становив 1,08. 
Таким чином, станом на 2025 рік нормативно – грошова оцінка земельних ділянок складає 341645,49 грн. Беручи до уваги надану виконавчим комітетом Лисянської селищної ради інформацію щодо відсоткової ставки за оренду паїв по територіальній громаді у розмірі 16,7 %, за умови можливості вільно розпоряджатись належними на праві власності земельними ділянками та передачі їх в оренду ОСОБА_1 могла б отримати річний дохід від їх оренди у 2025 році в сумі 57054,79 грн (341645,49 грн х 16,7%), за 3 місяці 2026 року 14263,69 грн (57054,79 грн/12 місяців х 3 місяці). Отже, зазначений розмір збитків у формі упущеної вигоди, що підлягає стягненню із відповідача складає 71318,48 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за такою формою:
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
......
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Розрахунок 3 % річних здійснюється за такою формою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Відповідальність ФГ «Персть» за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за 2025 рік розраховується за період з 01.01.2026 по 06.04.2026.
Сукупний індекс інфляції за січень – лютий 2026 року складає 101,707%.
Таким чином, інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання складає 973,93 грн (57054,79 грн х 1,01707- 57 054,79= 973,93 грн). 
Кількість днів простроченого грошового зобов`язання складає 96 днів. Таким чином 3 % річних, які підлягають стягненню із відповідача складає 450,19 грн (57054,79 грн Х 3 % /365 днів Х 96 днів – 57054,79 грн).
Суд погоджується з розрахунком збитків у вигляді упущеної вигоди наведеним в позовній заяві, який за період з 01.01.2025 по 06.04.2026 року становить 71318,48 грн, оскільки розмір орендної плати за договором оренди землі, згідно з наданими сторонами доказами, в кожному наступному році був більший ніж у попередньому та позивач мала правомірні очікування щодо отриманні такої ж чи навіть більшої суми.
Отже, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди у вигляді недоотриманої орендної плати є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, оскільки ФГ «Персть» прострочено виконання грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 , є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох процентів річних, про що було заявлено представником позивача.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Шкода – це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову та немайнову (моральну), а збитки - це грошова оцінка шкоди, яка має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
Зважаючи на те, що ФГ «Персть» завдано моральної шкоди ОСОБА_1 , яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу неможливості користуватись та розпоряджатись власним майном та отримувати від надання земельних ділянок оренду чи відчуження прибутку, необхідності протягом тривалого періоду судового захисту свого порушеного права, стану постійної психоемоційної напруги,  суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 526, 549, 625-629, 792 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 13-15, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 4, 11, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265-269 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Персть» про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди – задовольнити.
Стягнути з Фермерського господарства «Персть» (ЄДРПОУ 31803708) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 71318,48 грн (сімдесят одна тисяча триста вісімнадцять гривень 48 копійок), інфляційні втрати в розмірі 973,93 грн (дев`ятсот сімдесят три гривні 93 копійки), 3% річних у розмірі 450,19 грн (чотириста п`ятдесят гривень 19 копійок) та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 22.05.2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача – ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,місцезнаходження: селище Маньківка Звенигородського району Черкаської області.
Відповідач – фермерське господарство «Персть», код ЄДРПОУ: 31803708, місцезнаходження: с. Босівка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Наталія БЕСАРАБ