Справа № 148/3312/25
Провадження № 22-ц/801/1364/2026
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Штифурко Л. А.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	Справа № 148/3312/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Штифурко Л. А. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У грудні 2025 року ТОВ «Укр кредит фінанс» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1415-7045 у формі електронного документа.
На виконання вимог ЗУ «Про електронну комерцію», позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A9666, для підписання Кредитного договору №1415-7045 від 30 червня 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12 800,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; - комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20 % в день; Стандартна % ставка - 1,50 % в день.
Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Станом на 10 листопада 2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 71 782,40 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 800 грн, по процентам - в розмірі 57 062,40 грн; 1 920 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту.
Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 7 782,40 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 64 000 грн. 
Враховуючи викладене, звернувшись в суд із даним позовом, ТОВ «Укр кредит фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1415-7045 від 30 червня 2024 року у загальному розмірі 64 000 грн, з яких з яких 12 800 грн - заборгованість за тілом кредиту, 51 200 грн - заборгованість за відсотками, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 березня 2026 року позов ТОВ «Укр кредит фінанс» було задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1526-0761 від 15 березня 2025 року в розмірі 64 000 грн, з яких 12 800 грн - заборгованість за кредитом; 51 200 грн - заборгованість за нарахованими процентами, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції встановив, що у ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати тіла кредиту, відсотків, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього належних доказів не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову або зменшення розміру нарахованих процентів до 6400 грн..

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2026 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 травня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що предметом спору у справі № 148/3312/25 є стягнення заборгованості за електронним договором про відкриття кредитної лінії № 1415-7045 від 30 червня 2024 року, який нібито було укладено між Позивачем та Відповідачкою. 
Проте, при викладенні мотивувальної частини рішення, обґрунтовуючи факт виникнення правовідносин між сторонами, суддя Штифурко Л. А. зазначає наступне: «Виходячи зі встановлених обставин справи, аналізу вказаного вище законодавства, суд доходить висновку про укладення кредитного договору № 1543-1914 від 20 квітня 2025 року між позивачем ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 , погодження його сторонами всіх істотних умов договору». 
Крім того, далі суд знову посилається на інший правочин: «Що стосується заперечень відповідачки факту укладання між нею та ТОВ «Укр кредит фінанс» 20.04.2025 кредитного договору № 1543-1914... суд зазначає наступне». 
Апелянт наголошує, що в матеріалах справи № 148/3312/25 відсутні будь-які докази щодо укладення чи існування договору № 1543-1914 від 20 квітня 2025 року. 
Вказані обставини беззаперечно свідчать про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення фактично не досліджував докази та обставини, на які посилалися сторони саме у цій справі, а використав тексти судових рішень з інших судових справ за участю ТОВ «Укр кредит фінанс». 
Наявність у тексті рішення посилань на обставини, які не стосуються предмета спору у даній справі, та встановлення факту укладення договору, який не є предметом позову, є грубим порушенням пункту 1 частини третьої статті 376 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки призвело до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
У даній справі суд першої інстанції не лише не встановив обставини на підставі допустимих доказів, а встановив обставини щодо іншого об`єкта спору, чим повністю проігнорував принцип обґрунтованості судового рішення. Такий підхід суду свідчить про формальний характер розгляду справи, що є неприпустимим та порушує право Відповідачки на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Пунктом 3.8 Договору встановлено наступну імперативну послідовність дій: «Спершу Кредитодавець надсилає Позичальнику одноразовий ідентифікатор для підписання Паспорту споживчого кредиту. Після підписання Позичальником Паспорту споживчого кредиту, Кредитодавець надсилає Позичальнику одноразовий ідентифікатор для акцептування оферти та укладення Договору». 
Таким чином, згідно з власною технологією Позивача, процес укладення договору мав супроводжуватися генерацією та направленням двох різних одноразових ідентифікаторів у межах двох послідовних стадій волевиявлення. 
Проте, як вбачається з доданих до позовної заяви роздруківок, Паспорт споживчого кредиту № 1415-7045 від 30.06.2024 року та власне Договір містять ідентичний електронний підпис одноразовим ідентифікатором (номер пароля) - А9666. 
Даний факт беззаперечно доводить, що передбачена пунктом 3.8 Договору процедура технічно не була дотримана. Використання одного і того ж коду для двох різних юридичних дій, які за змістом Договору мали відбуватися послідовно та розділено у часі, свідчить про те, що документи були згенеровані інформаційно-телекомунікаційною системою Позивача автоматично та одночасно. Це виключає можливість реального ознайомлення Відповідачки з Паспортом споживчого кредиту до моменту акцептування самої оферти, що є прямим порушенням частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». 
Крім того, у пункті 3.5 Договору зазначено, що Кредитодавцем був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації: «отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних Позичальника». Однак Позивачем не було надано суду жодного електронного доказу (витягу з логів системи, протоколу автентифікації тощо), який би підтверджував факт звернення до системи BankID НБУ та передачу персональних даних Відповідачки саме 30 червня 2024 року для укладення спірного договору.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, повністю проігнорував відсутність у матеріалах справи доказів проходження Відповідачкою етапів ідентифікації та верифікації, які описані в самому Договорі та визначені Верховним Судом як обов`язкові для доказування. Замість дослідження технічних протоколів системи, суд першої інстанції незаконно переклав тягар доказування на Відповідачку.
Як доказ видачі Позивачем Відповідачу кредитних коштів за кредитним договором надано наступні документи: Квитанція LiqPay ID операції: 2482867664, Order ID: e58cbdc4-3ea5-486d88b3-98cc4ce30f2c, Сайт платника: https://creditkasa.com.ua/ .
Поряд з цим у всіх наданих Позивачем роздруківках: Договору про відкриття кредитної лінії 1415-7045 та Правил відкриття кредитної лінії, Паспорту та Таблиці споживчого кредиту 1415-7045 у розділах «Реквізити сторін» Адреса веб-сайту зазначена: https://navse.in.ua https://navse.ua.
З огляду на норми ЗУ «Про електронну комерцію» договір укладається в ІТС чи на сайті (в даному випадку Позивача). Однак надані Позивачем докази щодо укладення Договору протирічать доказам видачі кредитних коштів так як одні вказуються на те, що Договір нібито укладений на сайті https://navse.in.ua https://navse.ua, а інший вказує на сайт https://creditkasa.com.ua.
Із матеріалів справи вбачається, що належних первинних бухгалтерських документів або банківських виписок з особового рахунку Відповідачки Позивачем суду надано не було. Надані ж Позивачем документи не є належними доказами, оскільки не відображають зарахування коштів саме на банківський рахунок Відповідачки, не містять повних даних банківської картки на яку нібито були перераховані кошти за Договором та доказів того, що дана банківська картка належить саме Відповідачці.
Позивач надав суду лише односторонньо сформовану роздруківку з власної інформаційної системи. За відсутності доказів направлення примірника документа Відповідачці засобами електронної пошти (що зафіксувало би зміст документа на сторонньому незалежному ресурсі), підтвердження цілісності і незмінюваності тексту наданої роздруківки договору № 1415-7045 фактично немає.
Навіть у разі, якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про доведеність факту укладення Договору № 1415-7045 від 30.06.2024 року, Апелянт наголошує на недійсності (нікчемності) його окремих положень як таких, що є несправедливими в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно з пунктом 4.9 Договору, строк кредитування становить 300 календарних днів. Водночас пунктом 2.3 Договору Кредитодавець «рекомендує» здійснити повне погашення протягом 140 днів. 
Проте пункт 8.7 Договору встановлює, що у разі будь-якого прострочення сплати процентів, у Позичальника виникає обов`язок здійснити дострокове повернення частини кредиту за вказаним «рекомендованим» графіком. Більше того, пункт 5.1 Договору передбачає обов`язок повертати кредит протягом останніх 8 Базових періодів, що при загальному строкові у 300 днів та тривалості періоду у 14 днів фактично означає початок повернення тіла кредиту приблизно з 182-го дня. Така математична та юридична заплутаність умов договору позбавляє пересічного споживача можливості чітко усвідомити обсяг та порядок своїх зобов`язань, що є порушенням принципу прозорості та добросовісності.
Нарахована сума відсотків з огляду на сам розмір позики є явно завищена та не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Відповідачка, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла би в будь-якому випадку ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «Укр кредит фінанс», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсних періодів та розмірів нарахувань за кредитом. А тому укладення спірного Договору №1415-7045 від 30 червня 2024 року у такому вигляді (на таких умовах) як це намагається довести Позивач у своїх роздруківках доданих до позову, - перетворилося би на непомірний тягар для Відповідачки, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. За таких обставин, якщо суд дійде висновку про доведеність укладення Договору та надання Позивачем коштів у позику то Відповідачка просить суд, застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена Позивачем до стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 51 200,00 грн. не є співмірною сумі кредиту у 12 800,00 грн. за Договором №1415-7045, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, - зменшити розмір процентів за вказаним договором до 6 400 грн, що становитиме 50% відносно заявленої позовної вимоги щодо основної суми кредиту.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На відзив подано відповідь.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
30 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1415-7045 на таких умовах:
2.1. Кредитодавець відкриває для Позичальника невідновлювану кредитну лінію (далі - Кредитна лінія) на наступних умовах, визначених цим Договором. 
2.2. Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі - Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. 
2.3. Для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Кредитодавець рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення Кредиту протягом перших 140 (ста сорока) днів з дати отримання Кредиту (більш детально див. п.5.6 Договору) Ануїтетними платежами згідно рекомендованого графіку оплат.
2.4. Мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника.
3.1. Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». 
3.2. Для укладання цього Договору, у порядку встановленому Правилами, Позичальник надав Кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом оформлення заявки на веб-сайті Кредитодавця, заповнивши інформацію щодо особистих даних вручну або передавши такі дані Кредитодавцю через Систему BankID НБУ. Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою вебсайту Кредитодавця та які необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.
4.1. Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір Кредиту: 12 800.00 (дванадцять тисяч вісімсот цілих, нуль сотих ) гривень. Дата надання/видачі Кредиту: 30 червня 2024 року. 
4.2. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, здійснюється Кредитодавцем безпосередньо після укладення Сторонами цього Договору та надіслання Позичальнику примірнику (оригіналу) Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим Позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку Кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений Позичальником при оформленні Кредиту. 
4.3. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності Знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання Позичальником умов, за яких Позичальнику надається можливість сплати процентів за Зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього Договору. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). 
4.4. Базовий період складає 14 (чотирнадцять) календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. 
4.5. Сплату процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) Позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені Графіком платежів за Договором за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору) дати, які є останніми днями відповідних Базових періодів. Отримані Кредитодавцем від Позичальника грошові кошти зараховуються в якості оплати процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту за загальним правилом в останній день кожного Базового періоду згідно графіку платежів (який є Додатком 2 до цього Договору). У випадку сплати Позичальником прострочених процентів за користування Кредитом та простроченої комісії за видачу Кредиту отримані Кредитодавцем від Позичальника грошові кошти зараховуються в рахунок оплати вказаної заборгованості в дату їх надходження на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник. 
4.6. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). 
4.7. Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою).
4.9. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 25.04.2025 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (окрім п. 12.12. Договору, який діє протягом передбаченого у зазначеному пункті строку). Продовження Строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором. 
4.10. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27138.17 (двадцять сім тисяч сто тридцять вісім цілих, сімнадцять сотих ) процентів. 
4.11. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 66 099.76 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та проценти за користування Кредитом. 
4.12. Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 1,388 процентів. 
4.13. Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього Договору складають: 53 299.76 грн. та включають у себе проценти за користування Кредитом та комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту).
5.1. Позичальник зобов`язується повертати Кредитодавцю отриманий Кредит у останні дні останніх 8 (восьми) Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток № 2 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого Кредиту на банківський рахунок Кредитодавця.
10.1. За цим договором до Позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати Позичальником процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою, яка є нижчою за Стандартну процентну ставку (за умови виконання Позичальником умов, передбачених п.10.2 цього Договору). 
10.2. Знижена процентна ставка становить 1.20% (одна ціла, двадцять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою з першого дня користування Кредитом протягом усього періоду дії Договору за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та повертає Кредитодавцю отриманий Кредит згідно Графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору). У разі несплати Позичальником нарахованих згідно умов Договору процентів за користування Кредитом або комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) або частини суми Кредиту згідно графіка платежів за зниженою ставкою (який є Додатком 2 до цього Договору) не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою до дати повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та суми Кредиту, включно з тою, обов`язок дострокового погашення якої у Позичальника виникає у зв`язку із простроченням сплати процентів та/або комісії (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення Позичальником заборгованості зі сплати процентів за користування Кредитом, комісії за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та частини суми Кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Зниженою процентною ставкою.
Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер банківської картки - НОМЕР_1 , підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 (а. с.10-19).
На звороті а. с. 19-29 правила відкриття кредитної лінії, таблиця обчислення вартості кредиту, підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 .
Перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки НОМЕР_3 30 червня 2024 року о 14 год 32 хв підтверджується довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» та квитанцією сервісу LiqPay (а. с. 30).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1415-7045 від 30 червня 2024 року станом на 13 лютого 2025 року заборгованість становить 71 728,0 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 12 800 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 51 200 грн, комісія - 1 920 грн (а. с. 31-37).

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Насамперед апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором № 1526-0761 від 15 березня 2025 року, а не за договором № 1415-7045 від 30 червня 2024 року, про що заявлено у позові.
Окрім того у тексті рішення згадується про кредитний договір № 1543-1914 від 20 квітня 2025 року, а відтак колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, що є підставою для скасування рішення місцевого суду.
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підтвердження позовних вимог позивачем було надано підписаний відповідачкою у електронному вигляді одноразовим цифровим ідентифікатором договір про відкриття кредитної лінії № 1415-7045 від 30 червня 2024 року, докази перерахування кредитних коштів на вказаний у договорі карткових рахунок, розрахунок заборгованості.
Апеляційний суд зазначає, що верифікація відповідачкою при укладенні договору була пройдена за допомогою системи BankID, що відповідає нормам ч. 2 п. 31 додатку № 2 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого Постановою НБУ №107 від 28 липня 2020 року. Верифікація позичальника таким способом прямо передбачена договором.
Позивач не є банківською установою, а тому не має доступу до первинних фінансових документів про рух коштів на рахунку відповідачки, відтак доводи апеляційної скарги про ненадання таких є безпідставними. 
Апеляційний суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не оспорює у судовому порядку факту укладення кредитного договору із посиланням на те, що її персональні дані були використані третіми особами. Доказів звернення до правоохоронних органів нею не надано.
Отже, факт укладення договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів апеляційний суд вважає доведеним повністю.
Також, апеляційний суд зауважує, що договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів.
Згідно з частиною першою статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України.
У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значень термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21) зроблено висновок, що «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». «Contra proferentem» (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem») - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» («no individually negotiated»), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін».
Апеляційний суд констатує, що умови договору № 1415-7045 від 30 червня 2024 року щодо розміру процентної ставки та порядку погашення заборгованості є зрозумілими та чіткими, зокрема, таким критеріям відповідає графік оплат (п. 2.3 договору) та таблиця обчислення кредиту (а. с. 27-29). Обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_1 у силу когнітивних здібностей не розуміла зміст підписаного нею договору у суду немає.
Водночас колегія суддів не погоджується із розміром нарахованих кредитором відсотків за користування кредитом.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін по деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 %. 
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) - 1,5 %.
Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пункт 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Зі змісту пп. «а» п. 7 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про законотворчу діяльність» вбачається, що перехідні положення нормативно-правового акта - це порядок переходу від існуючого регулювання до регулювання, передбаченого нормативно-правовим актом.
Логічним слід вважати, що до укладення кредитного договору 30 червня 2024 року відносини між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачкою жодним чином не регулювались, адже не існували, тому оскільки кредитний договір був укладений між сторонами після набрання 24 грудня 2023 року чинності змінами до ЗУ «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки у розмірі 1 %, п. 17 Перехідних положень вказаного закону не підлягає застосуванню до зобов`язальних правовідносин, що склалися між ними.
Тому зазначені позивачем у відзиві твердження про лише з 21 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1% зводяться до хибного тлумачення норм закону на власний розсуд.
Отже, передбачений у кредитному договорі від 30 червня 2024 року розмір відсотків за користування кредитом як за зниженою процентною ставкою у 1,20 %, так і за стандартною процентною ставкою у 1,50% на день та відповідно їх нарахування, суперечить нормам ЗУ «Про споживче кредитування».
Як видно із розрахунку заборгованості, наданих позивачем, до стягнення заявлено заборгованість за договором, де відсотки нараховано за 300 днів користування кредитом, що відповідає умовам договору. 
Таким чином, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає перерахунку, виходячи із такого: 12 800 грн х 1% х 300 днів = 38 400 грн.
З огляду на встановлене позов ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає частковому задоволенню в розмірі 51 200 грн, з яких 12 800 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38 400 грн - заборгованість за відсотками.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 80% (51 200 грн х 100 х 64 000 грн), з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» слід пропорційно стягнути 1 937,92 грн сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви (а. с. 1).
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена на 20% з ТОВ «Укр кредит фінанс» на користь ОСОБА_1 слід пропорційно стягнути 726,72 грн сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги (а. с. 110).
Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає стягненню різниця судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1415-7045 від 30 червня 2024 року станом на 10 листопада 2025 року у розмірі 51 200 грн (п`ятдесят одна тисяча двісті грн), з яких з яких 12 800 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38 400 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укр кредит фінанс» 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) різницю судових витрат зі сплати судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий         В. В. Оніщук

Судді          Л. О. Голота

С. Г. Копаничук