ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1168/26 Справа № 243/1542/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кучевасовій А.В. за участю захисника Авраменка О.Ю., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відкоконференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто судовий збір у розмірі 665. 60 грн.
В С Т А Н О В И В :
Згідно постанови судді, 18 лютого 2026 року о 06 год. 40 хв. в с-ще Билбасівка по вул. Центральна (Леніна), буд. 30, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo S70 н.з. НОМЕР_1 з явними ознакам алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від продуття алкотестеру Драгер на місці зупинки відмовився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисником Авраменком О.Ю. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Зазначає, що порушено право на захист, оскільки ОСОБА_2 не роз`яснено його права. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Порушено послідовність огляду на стан сп`яніння, не залучено свідків під час огляду та не направлено ОСОБА_2 до медичного закладу. Протокол адміністративного правопорушення не може бути самостійним доказом.
Крім того, на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Авраменка О.Ю. про виклик в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Так, факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.
Таким чином, в діях ОСОБА_2 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського чітко та безперервно зафіксовано факт безпосереднього керування автомобілем саме ОСОБА_2 , а також процес його зупинки працівниками поліції.
Протягом усього часу спілкування з робітниками поліції та оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_2 ні усно, ні письмово не повідомляв, що не перебував за кермом, жодним чином не заперечував свій статус водія, а також не вказував на будь-які обставини, які б свідчили про причетність третіх осіб до керування транспортним засобом у момент зупинки. Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 є повністю доведеним і підтверджується належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, залучення свідків є обов`язковим лише у разі неможливості відеофіксації. Оскільки поліцейські здійснювали безперервний відеозапис на боді-камеру законні підстави для участі свідків були відсутні.
Водієві ОСОБА_2 послідовно запропонували пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі. На виконання вимог закону поліцейські склали письмове направлення до лікарні, яке наявне в матеріалах справи. ОСОБА_2 у категоричній формі відмовився від огляду як на місці, так і в лікарні, що чітко зафіксовано на відео. 
Працівники поліції повною мірою виконали покладені на них процесуальні обов`язки та забезпечили реалізацію процедури огляду. Той факт, що огляд не було доведено до кінця, є виключно наслідком неправомірної поведінки та особистої відмови ОСОБА_2 , що свідчить про повну відсутність будь-яких порушень з боку правоохоронців.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені ОСОБА_2 його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Працівники поліції діяли у чіткій відповідності до вимог закону та чинних інструкцій, у зв`язку з чим доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення долучений до матеріалів справи, за відсутності інших об`єктивних доказів дійсно не може слугувати доказом винуватості, але спростовуючи доводи захисту, зазначає, що всі докази в сукупності, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Усі обставини правопорушення - факт керування, пропозиція огляду та відмова ОСОБА_2 повністю й об`єктивно зафіксовані на відеозаписі боді-камери, який є в матеріалах справи.
Поліцейський діяв під час виконання службових обов`язків, а всі встановлені ним факти вже відображені у протоколі та направленні. Додаткові усні свідчення не змінять об`єктивних даних відеозапису.
За наявності безперервної відеофіксації виклик працівника поліції є недоцільним і спрямований виключно на штучне затягування розгляду справи. 
Наявних у справі матеріалів повністю достатньо для прийняття законного рішення без виклику поліцейського. З огляду на вищезазначене, у задоволенні клопотання захисника про виклик працівника поліції слід відмовити. 
Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2026 року року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Авраменка О.Ю. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя