Справа № 127/8063/26
Провадження 2-о/127/146/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/8063/26 за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

12.03.2026 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.1991 року ОСОБА_2 на праві особистої власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_2 (вітчим заявника), склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності будинок сину - ОСОБА_1 . Заповіт був посвідчений 08.04.1991 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, за реєстр. № 2-1363.
Інших спадкоємців немає.
Звернувшись до приватного нотаріуса ВМНО Кравцової О.М. з метою оформлення спадкових прав, заявник отримав відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в актовому записі про народження заявника відсутні відомості про батька.
Зазначаючи правовою підставою ст.ст. 315-318 ЦПК України, ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення –належності йому заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 08.04.1991 року за реєстр. № 2-1363.
Провадження у справі відкрите 13.03.2026 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника - ОСОБА_3 заяву підтримали, просили вимоги задоволити та встановити факт належності заявнику заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 08.04.1991 року за реєстр. № 2-1363. ОСОБА_1 суду пояснив, що ОСОБА_2 не був його рідним батьком, але виховував з дитинства, оскільки перебував в шлюбі із його матір`ю. За життя називав ОСОБА_1 «сином» і так вказав в заповіті, проте це стало перешкодою для оформлення спадщини. Інших спадкоємців немає. 
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що заявника знає з дитинства. Заявник жив з матір`ю та батьком ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . Мати та ОСОБА_2 давно померли, а заявник живе там досі. Заповіт ОСОБА_2 склав на користь ОСОБА_1 . 
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що заявника знає давно, він жив з батьками в будинку АДРЕСА_1 . Батьки померли, а ОСОБА_6 там живе до цих пір. Інших дітей у них не було. 
В судове засідання представник Вінницької міської ради Шутак Б.І. не з`явився, надав заяву, зі змісту якої вбачається, що проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, він не заперечує.
Приватний нотаріус ВМНО Кравцова О.М. в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, зауважила, що не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 294 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність заінтересованих осіб. 
Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що заявник – громадянин України ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Майдан Вінницького району Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_1 , з 10.09.1981 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про народження мати заявника – ОСОБА_7 , відомості про батька не вказані. 
25.11.1971 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб. 
На підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 22.03.1991 року будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів належний йому цілий жилий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , «синові» - ОСОБА_1 . Заповіт був посвідчений 08.04.1991 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Соколовою М.Ф., за реєстр. № 2-1363.
ОСОБА_9 , мати заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 14.04.1993 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 14.04.1993 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .
Довідкою КК «Димитрівський» від 19.12.2022 року підтверджено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , його мати ОСОБА_9 , 1922 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та батько ОСОБА_2 , 1910 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживали та були зареєстровані за цією адресою.
Рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 № 71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця, вулицю Тельмана перейменовано на вулицю Валеріана Боржковського.
Спадкова справа до майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведена 10.11.2025 року (номер у Спадковому реєстрі 74846583, номер у нотаріуса 76/2025) приватним нотаріусом ВМНО Кравцовою О.М., однак, постановою від 23.01.2026 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки спадкодавець не надав документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. 
Згідно зі ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкування — це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Метою встановлення факту, про який зазначено в заяві ОСОБА_1 , є реалізація права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
На підставі сукупності наданих доказів суд дійшов висновку про належність громадянину України ОСОБА_1 заповіту, складеного на його користь вітчимом ОСОБА_2 , що посвідчений державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 08.04.1991 року за реєстр. № 2-1363.
Керуючись ст.ст. 2-7, 89, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

заяву задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_2 ) заповіту ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 08.04.1991 року за реєстр. № 2-1363.
Судові витрати залишити за заявником.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України. 
Повне судове рішення складене 27 квітня 2026 року.

Суддя: