Справа № 159/1998/26
Провадження № 2-о/159/105/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі
головуючого судді -    Смалюха Р.Я.,
за участю: 
секретаря судового засідання -  Клевецької О.М.,
заявника -      ОСОБА_1 ,
представника заявника -     ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи -    не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), від імені якої діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи – Дубівська сільська рада Ковельського району (Ковельський район, с. Дубове, вул. Ковельська, 72), про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 (далі - заявник) від імені якої діє представник ОСОБА_2 (далі — представник заявника) звернулась у суд із заявою, в якій просить встановити факти, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що її мама ОСОБА_5 на момент смерті була зареєстрована в АДРЕСА_4 , однак фактично проживала із заявником до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_5 була похилого віку, з незадовільним станом здоров`я, та потребувала стороннього догляду. 
Після смерті мами заявника відкрилась спадщина, однак заявник не може її оформити у зв`язку з тим, що реєстрація місця проживання мами відмінне від місця реєстрації заявника.
Заявник посилається на вимоги ст.ст. 1270, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для реалізації його спадкових прав, а іншого способу це зробити ніж у судовий - не передбачено.

Ухвалою від 06.04.2026 суд відкрив провадження у справі, справу призначив до судового розгляду на 19.05.2026, витребував у Ковельського МТМО інформацію щодо ОСОБА_5 , витребував у Виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району інформацію про фактичну адресу проживання ОСОБА_5 , викликав в судове засідання свідків.
14.04.2026 до суду надійшла з Ковельського МТМО витребувана інформація, а від Люблинецької селищної ради — 04.05.2026.
У судовому засіданні 19.05.2026 заявник та її представник заяву підтримала, просить її задовольнити. 
Заінтересована особа, не прибула в судове засідання, хоча належно була повідомлена про час, дату і місце розгляду справи.
У судовому засіданні суд допитав свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.
У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення заяви може відбутися без відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні 19.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення у справі та повідомив присутнім, що повний текст судового рішення буде оголошений у судовому засіданні, яке відбудеться 29.05.2026.

Вивчивши матеріали справи пояснення та доводи сторін, суд встановив таке.
Копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 доводиться та обставина, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Ковелі та є громадянкою України.
Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 18.03.2026, виданим повторно, підтверджується, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .
Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00057042159 від 11.03.2026 підтверджується дошлюбним прізвищем заявника було ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .
Копією свідоцтва про смерть від 12.06.2004 № НОМЕР_3 підтверджується смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 у селиищі Люблинець Ковельського району Волинської області.
Копією свідоцтва про смерть від 27.07.2022 № НОМЕР_4 підтверджується смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ковелі Волинської області.
Витягом з реєстру територіальної громади від 04.03.2026 підтверджується, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 
Довідкою виданою Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області від 13.03.2026 підтверджується що ОСОБА_5 проживала з 21.06.2004 по 26.04.2022 в житловому будинку АДРЕСА_4 , та була виписана у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 84634946 від 24.03.2026 підтверджується відсутність спадкової справи після смерті ОСОБА_5 .
Копіями державних актів на право власності на земельну ділянку від 30.10.2006 підтверджується наявність у ОСОБА_5 земельних ділянок розташованих в с. Городище Ковельського району, які входять до складу спадкового майна.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 466685693 від 04.03.2026 підтверджується наявність у ОСОБА_5 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який входить до складу спадкового майна.
У відповіді Ковельського МТМО від 13.04.2026 на ухвалу суду від 06.04.2026 зазначено, що згідно з даними медичної інформаційної системи та даними медичної документації пацієнтки ОСОБА_5 , при зверненні за медичною допомогою, а також при госпіталізації до стаціонарних відділень ЦРЛ Ковельського МТМО, наявна інформація про адресу ОСОБА_5 , а саме - Ковельський район с. Городище. Крім того, у супровідному листку №61 від 25.07.2022, виданого бригадою екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, зазначено що 25.07.2022 пацієнтка ОСОБА_5 доставлена до Ковельського МТМО з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що знайома з померлою ОСОБА_5 з 1990 року, відколи вони отримали квартири та стали сусідами. Згодом ОСОБА_5 переїхала проживати в село Городище, залишивши квартиру синові, проте періодично приїжджала до своєї доньки ОСОБА_1 .. З квітня 2022 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я,  ОСОБА_5 переїхала на постійне місце проживання до доньки ОСОБА_1 .. Свідок уточнила адресу їхнього спільного проживання: АДРЕСА_1 . Сама свідок мешкає у цьому ж будинку в квартирі АДРЕСА_5 на другому поверсі, а квартира ОСОБА_1 розташована на третьому поверсі. За словами свідка, ОСОБА_5 постійно перебувала в однокімнатній квартирі разом із донькою ОСОБА_1 та онукою аж до останніх днів свого життя. В останній день перебування за вказаною адресою за ОСОБА_5 приїхала карета швидкої медичної допомоги, до якої вона дійшла з допомогою ОСОБА_1 .. Через один-два дні свідку повідомили про смерть ОСОБА_5 ..
Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що підтримувала тісні стосунки з ОСОБА_5 з 1990 року, оскільки вони проживали в одному багатоквартирному будинку. Раніше свідок мешкала за адресою: АДРЕСА_6 на другому поверсі (квартира ОСОБА_1 знаходилася на третьому поверсі), а наразі постійно проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Свідок зазначила, що до хвороби  ОСОБА_5 проживала у селі Городище. З квітня 2022 року, після погіршення самопочуття, донька  ОСОБА_1 забрала її до себе на постійне проживання, і до села померла більше не поверталася. Свідок підтвердила, що  ОСОБА_5 проживала в однокімнатній квартирі спільно зі  ОСОБА_1 та її донькою. Побутові умови були облаштовані належним чином, для  ОСОБА_5 було виділено окреме місце для відпочинку на дивані. Під час проживання померлої у  ОСОБА_1 ,свідок часто її відвідувала. 26 липня  ОСОБА_5 забрала швидка медична допомога, після чого вона померла у лікарні.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж ті, що вказані у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.
Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для встановлення даного факту законодавством не передбачено іншого позасудового порядку. Від встановлення даного факту, відповідно до вимог статті 1268 ЦК України залежить виникнення у заявника права на спадкування після смерті спадкодавця.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Нотаріус відмовив заявнику у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті, а тому суд дійшов висновку, що для реалізації її права на спадкування, вона звернулася із заявою у цій справі з метою встановити факт постійного проживання із спадкодавцем, встановлення якого у позасудовому порядку не передбачено.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У ч. 3 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Заявник проживали зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем першої черги.
Факт спільного проживання заявника і спадкодавця однією сім`єю на час відкриття спадщини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки, а також додатково підтверджується відповіддю Ковельського МТМО та довідкою Дубівськлої сільської ради Ковельського району Волинської області.

Із наявних у суду матеріалів справи вбачається, що спору щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_5 – немає.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності – з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 належить задовольнити.

Судовий збір заявниця просила залишити за нею.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) із спадкодкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_3 .

Сплачений судовий збір в розмірі 665,60 грн залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників:
Заявник – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 ; РНОКПП НОМЕР_5 );
Заінтересована особа:
Дубівська сільська рада (45031, Волинська область, Ковельський район, с. Дубове, вул. Ковельська, буд.72; ЄДРПОУ 04333939).
Повне судове рішення складене 29.05.2026.

Головуючий:       Р.Я.Смалюх