Справа № 212/8052/26
2/212/5728/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року місто Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:
головуючого судді – Козлова Д. О.,
за участю секретаря – Пижик В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Ільїна В. Ю., звернулась до суду із даним позовом до відповідача, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом 27.10.2000 року, трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (житлова площа - 43,4 кв. м., загальна площа - 59,2 кв. м.) належить на праві власності ОСОБА_1 , право власності якої було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації відповідно до законодавства України на момент такої реєстрації. Однак 01.08.2025 року звернувшись до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на таку квартиру, ОСОБА_1 26.08.2025 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій через те, що місто Світлодарськ є тимчасово окупованою територією та документи комунального підприємства, який проводив державну реєстрацію прав до 2013 року на підконтрольну територію України вивезені не були. Отже, здійснити реєстрацію права власності на спірну квартиру позивачка не має можливості. Таким чином просила суд визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Ані позивачка, ОСОБА_1 , ані її представник, адвокат Ільїна В. Ю., до судового засідання не з`явились, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без їх участі, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого позову.
Представники відповідача, Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, до судового засідання також не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, надавши суду заяву з проханням провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Суд зауважує, що на підставі положень ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК, у даному випадку немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 жовтня 2000 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 2680, виконаний державним нотаріусом Дебальцевської державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_1 набула у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (жила площа 43,4 кв. м., загальна площа – 59,2 кв. м.), право власності якої на вказане нерухоме майно було зареєстровано 13 листопада 2000 року в Єнакіївському бюро технічної інвентаризації Донецької області, що підтверджується відповідною відміткою на договорі купівлі-продажу такої квартири від 27 жовтня 2000 року, а також копією технічного паспорту на вказане житлове приміщення.
Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який набув чинності 1 січні 2004 року, передбачено, що такий ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.
За ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Отже, право власності на спірну квартиру набувалось в порядку, який існував на час оформлення на неї права власності, тобто станом на 2000 рік.
Згідно із ст. 128 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.
Суд зазначає, що на підставі «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, які були чинними на момент набуття права власності на спірну нерухомість позивачем, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна шляхом проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна державними комунальними підприємствами - бюро технічної інвентаризації, де власники незалежно від форми власності проводили державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна в обов`язковому порядку на підставі правовстановлюючих документів.
Як було встановлено судом державна реєстрація права власності 13 листопада 2000 року в Єнакіївському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (жила площа 43,4 кв. м., загальна площа – 59,2 кв. м.) була доведена представником позивача.
За змістом ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Отже, суд за матеріалами справи встановив, що ОСОБА_1 у законний спосіб свого часу набула право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (жила площа 43,4 кв. м., загальна площа – 59,2 кв. м.), що підтверджується правовстановлюючими документами на таку нерухомість.
При цьому на підставі рішення від 26.08.2025 року державного реєстратора вбачається, що за заявою ОСОБА_1 від 01.08.2025 року про проведення державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (жила площа 43,4 кв. м., загальна площа – 59,2 кв. м.), що підтверджується інформацією від 22.05.2026 року з Державного реєстру речових право та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним реєстратором було відмовлено позивачці через відсутність можливості отримати відомості з Єнакіївського БТІ, архіви якого залишились на тимчасово непідконтрольній Україні території, щодо реєстрації за нею права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Суд в цьому сенсі також зазначає, що згідно із п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Так згідно із ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд також зазначає, що відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вбачається, що м. Світлодарськ Бахмутського району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.
З огляду на викладене вмотивування та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги є обґрунтованими, тому внаслідок відсутності відомостей про право власності в державних реєстрах права власності на спірну нерухомість та неможливість доступу до архіву БТІ в м. Єнакієво можливо за рішенням суду визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Світлодарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (жила площа 43,4 кв. м., загальна площа – 59,2 кв. м.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 12 червня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , а мешкає в АДРЕСА_3 .

Відповідач: Світлодарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, ЄДРПОУ: 44203093, розташована по пр. Миру 5 в м. Світлодарськ Донецької області.

Суддя: Д. О. Козлов