Номер провадження 1-кп/754/120/26
Справа№755/4833/17
Вирок 
Іменем України

30 квітня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 42016101040000178 від 23.09.2016 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Брянка Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, приватного підприємця, заміжньої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , не судимої,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_5, не судимого, 
за обвинуваченням кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора - ОСОБА_6 ,
сторони захисту - захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , 
потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 
У С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , визначивши вчинення злочинів, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, організувала злочинну групу,5 у складі якої вчинила замах на викрадення людини та подальше вимагання грошових коштів за її звільнення.
ОСОБА_4 , будучи обізнаною про високий майновий стан раніше знайомого їй приватного підприємця ОСОБА_10 , із корисливих спонукань та керуючись метою швидкого незаконного збагачення, розробила злочинний план викрадення когось із членів сім`ї останнього, з метою подальшого вимагання грошових коштів за його звільнення.
Для вчинення зазначеного злочину ОСОБА_4 запланувала створення організованої групи у складі декількох осіб із числа її знайомих, які бажають збагатитися злочинним шляхом та, погодившись, будуть виконувати розподілені між ними злочинні ролі, у тому числі, за її вказівкою, як лідера злочинної групи, підшукають інших осіб із числа їх знайомих, які будуть беззаперечно виконувати передані через них вказівки ОСОБА_4 .
У подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та місці, приблизно у вересні 2016 року, встановити точну дату та час не представилось можливим, ОСОБА_4 довела своїм знайомим ОСОБА_12 та ОСОБА_5 розроблений нею план злочинної діяльності у складі організованої групи, направлений на викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення. Ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 схвалили його та надали згоду приймати участь у вчиненні злочинів як виконавці.
Також, ОСОБА_4 , діючи в складі організованої групи спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з метою забезпечення підготовки та реалізації розробленого плану злочинних дій, 15.09.2016 р. приблизно о 12:00 годині прибула спільно з ОСОБА_12 на територію санаторію «Джерело», розташованого у курортно-оздоровчій місцевості Пуща Водиця м. Києва, де залучили до вчинення злочинів ОСОБА_15 (яка підписала згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) та довели розроблений ОСОБА_4 план злочинних дій, направлений на викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення.
При цьому, ОСОБА_15 , відповідно до плану злочинної діяльності та розподілених функцій у організованій групі, мала підшукати із числа довірених їй осіб двох безпосередніх виконавців та водія з автомобілем, які здійснять викрадення людини, а також місце для утримання викраденої людини, до отримання коштів за її звільнення.
Після цього, 16.09.2016 р. у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, на території м. Ірпінь Київської області, ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, ОСОБА_15 схвалила його та надала згоду присутнім ОСОБА_4 та ОСОБА_12 приймати участь у вчиненні злочинів як виконавець. При цьому, ОСОБА_15 представила ОСОБА_4 та ОСОБА_12 підшуканого нею ОСОБА_17 (який підписав згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) як водія з автомобілем.
ОСОБА_19 , ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, схвалив його та надав згоду ОСОБА_4 та ОСОБА_12 приймати участь у вчиненні злочинів як виконавець.
У подальшому, 23.09.2016 р. приблизно о 19:00 годині, перебуваючи у ресторані «МакДональдз», розташованому в торгівельному комплексі «Новус» поблизу станції метро «Академмістечко» м. Києва, ОСОБА_15 представила ОСОБА_12 , який прибув туди за вказівкою ОСОБА_4 та з відома ОСОБА_16 , підшуканих нею ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (які підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) як безпосередніх виконавців викрадення.
При цьому, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, схвалили його та надали згоду ОСОБА_12 приймати участь у вчиненні злочинів як виконавці.
Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися на невизначений термін в стійке злочинне об`єднання для вчинення злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_4 , як керівникові організованої групи, свідомо виконуючи всі її вказівки.
Згідно розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, грошові кошти, отримані в результаті реалізації їх злочинного плану, будуть розподілені між усіма учасниками групи, які прийматимуть участь у вчиненні даних злочинів.
Вказана організована група характеризувалася попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів, стабільністю, ретельною підготовкою до вчинення злочинів, згуртованістю та стійкістю свого складу, наявністю загальних правил поведінки, тривалістю злочинної діяльності, конспіративністю, розробкою та узгодженням планів і способів злочинної діяльності та вчинення злочину, домовленістю і готовністю до вчинення запланованих злочинних дій кожним із учасників групи та отримання матеріальних благ від такої діяльності.
Для вчинення злочинів, що представляють значну суспільну небезпеку, учасниками організованої групи заздалегідь було розроблено план з розподілом функцій, згідно якого встановлено об`єкт злочинного посягання - родина приватного підприємця ОСОБА_10 та його матеріальні статки, якими розраховували заволодіти учасники організованої групи при викраденні когось із його родини.
У своєму розпорядженні учасники організованої групи, які співпрацювали з правоохоронними органами, мали та використовували автомобілі, які були надані правоохоронцями з метою документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , а саме: «Deawo Lanos», «Mitsubisi Lancer», «Suzuki Grand Vitara», заздалегіть придбані мобільні телефони, а саме: «Fly FF178» ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_44; «NOKIA» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; «IPHONE 6» НОМЕР_3 ; «NOKIA 2300» НОМЕР_4 ; з SIM - картками різних операторів мобільного зв`язку, які періодично змінювали, дотримуючись конспірації, щоб не бути викритими працівниками правоохоронних органів, а саме НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_10, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_45, НОМЕР_17, НОМЕР_16, НОМЕР_46, балаклави, з метою приховування свого обличчя.
У відповідності із розробленим планом злочинної діяльності, функції та задачі кожного учасника організованої групи були розподілені наступним чином.
ОСОБА_4 являлася організатором організованої групи, яка утворила організовану групу та безпосередньо керувала нею, керувала підготовкою та вчиненням, а саме: керуючи утвореною нею організованою групою, являючись організатором вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, безпосередньо керувала їх підготовкою та приймала активну участь у їх вчиненні, склала план діяльності по вчиненню злочинів по викраденню людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення, розподіливши ролі і функції кожного із учасників організованої групи, під час підготовки та вчинення злочинів, а саме:
ОСОБА_4 , будучи обізнаною про осіб потерпілих (сім`ю ОСОБА_22 , які являються приватними підприємцями та здійснюють торгівельну діяльність на території ТЦ «Даринок), а також про їх високий майновий стан, 
- розробила план злочинної діяльності організованої групи по вчиненню злочинів проти власності громадян, визначила об`єкт злочинного посягання (грошові кошти громадян, а також воля особи), місце та спосіб вчинення злочинів, відповідно до ролей та функцій кожного із учасників, які увійшли до складу організованої групи під час підготовки та вчинення злочинів; після чого, у невстановлені час та місці, усвідомлюючи, що виконання розробленого нею злочинного плану, направленого на створення та функціонування організованої групи, можливе лише за умови утворення стійкого об`єднання осіб, направленого на об`єднання їх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків у вчиненні злочинів та забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників, довела до відома учасників організованої злочинної групи ОСОБА_12 та ОСОБА_16 про план злочинних дій організованої злочинної групи, направлений на викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення. У свою чергу, вище вказані особи, які увійшли до складу організованої групи та вступили в попередню змову з ОСОБА_4 на участь у вчиненні злочинів у складі організованої групи та, усвідомлюючи покладені на них ролі та функції під час вчинення протиправних дій, направлених на викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення, добровільно надали свою згоду на участь у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, підкоряючись під час злочинної діяльності ОСОБА_4 , яка керувала організованою групою, свідомо виконуючи всі її вказівки;
- розробляла дії учасників організованої групи, визначивши відповідно до плану функції та тактику поведінки кожного із учасників організованої злочинної групи у ході вчинення злочинів, акцентуючи свою увагу на ретельну підготовку до вказаного злочину, а саме встановлення руху маршруту потерпілих, їх графіку роботи, кола спілкування, місць найчастішого перебування, тощо;
- керувала діями членів організованої злочинної групи під час викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення, вимагала від останніх безумовного виконання її наказів;
- згідно розробленого плану, 15.09.2016 р. приблизно о 12:00 годині на території санаторію «Джерело», розташованому у курортно-оздоровчій місцевості Пуща Водиця м. Києва, залучила до складу організованої групи раніше знайому ОСОБА_15 , якій довела план злочинної діяльності організованої групи, направлений на викрадення людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення, а також осіб, які увійшли до її складу, яка, у свою чергу, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 підписала згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства;
- отримавши згоду ОСОБА_15 на вступ до складу організованої групи, ОСОБА_4 , діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, уповноважила ОСОБА_15 підшукати для вчинення злочинів трьох осіб, з числа своїх знайомих, двоє із яких будуть фізично розвинені та зможуть здійснити незаконне позбавлення волі потенційної жертви, та третю особу, яка має у володінні автотранспорт та навички керування ним, на що остання, діючи за вказівкою правоохоронців, залучила ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , які також підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які для створення уяви про їх участь у складі організованої групи, надали свою згоду на участь у злочинах;
- згідно розробленого плану злочинних дій, ОСОБА_24 повинна була підшукати приміщення для утримання потенційної жертви та автотранспорт, на якому можна здійснити її перевезення, та, в подальшому, спільно з ОСОБА_25 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 здійснити викрадення (незаконне позбавлення волі) ОСОБА_26 або його матері ОСОБА_11 ;
- проводила інструктаж ОСОБА_12 та ОСОБА_16 щодо тактики ведення телефонних розмов із потерпілим ОСОБА_27 під час вимагання викупу за звільнення ОСОБА_11 
ОСОБА_12 є активними учасниками організованої групи, створеної ОСОБА_28 та очолюваної останньою, та безпосереднім виконавцем вчинюваних злочинів, добровільно брав участь у вчиненні зазначених злочинів. Так, згідно розробленого злочинного плану, відомого усім учасникам організованої групи, за вказівкою ОСОБА_4 виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів, а саме:
- під час готування до вказаних злочинів здійснював спільно з іншими учасниками організованої групи спостереження за потенційними жертвами, а саме, ОСОБА_26 та його матір`ю ОСОБА_11 , які являються приватними підприємцями в ТЦ «Даринок», що знаходиться по вул. Біломорській, 1 у м. Києві, вивчаючи маршрут пересування потерпілих, їх графік роботи, кола спілкування, місця найчастішого перебування, тощо;
- діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану та за її вказівкою, за допомогою спеціально придбаної для вчинення вказаного злочину сім-картки оператора НОМЕР_8 , 09.10.2016 р. здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_10 , у ході якого повідомив останньому про факт викрадення його дружини ОСОБА_11 та, висловлюючи погрозу її вбивства, вимагав надання грошових коштів у сумі 150 тисяч доларів США в обмін на звільнення викраденої ОСОБА_29 ;
- згідно відведеної йому ролі, відповідав за отримання грошових коштів в обмін на звільнення викраденої ОСОБА_29 
ОСОБА_13 є активним учасником організованої групи, створеної ОСОБА_4 та очолюваної останньою, та безпосереднім виконавцем вчинюваних злочинів, добровільно брав участь у вчиненні зазначених злочинів. Так, згідно розробленого злочинного плану, відомого усім учасникам організованої групи, за вказівкою ОСОБА_4 виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів, а саме:
- під час готування до вказаних злочинів, здійснював спільно з іншими учасниками організованої групи спостереження за потенційними жертвами, а саме ОСОБА_26 та його матір`ю ОСОБА_11 , які являються приватними підприємцями в ТЦ «Даринок», що знаходиться по вул. Біломорській, 1 у м. Києві, вивчаючи маршрут пересування потерпілих, їх графіки роботи, кола спілкування, місця найчастішого перебування, тощо;
- діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану та за її вказівкою, за допомогою спеціально придбаної для вчинення вказаного злочину сім-картки, здійснював телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_10 , у ході яких повідомив останньому про факт викрадення його дружини ОСОБА_11 та, висловлюючи погрозу її вбивства, вимагав надання грошових коштів в сумі 150 тисяч доларів США в обмін на звільнення викраденої ОСОБА_11 , а саме: 08.10.2016 р. із мобільного телефону НОМЕР_9 , 11.09.2016 р. із мобільного телефону НОМЕР_10 , 12.09.2016 р. із мобільного телефону НОМЕР_7 , 12.09.2016 р. 2 дзвінки з мобільного телефону НОМЕР_6 ;
- 13.10.2016 р. здійснював телефонний дзвінок із заздалегідь придбаного телефонного номера НОМЕР_5 потерпілому ОСОБА_10 , з метою призначення зустрічі біля метро «Лукянівська» для отримання викупу;
- згідно відведеної йому ролі, слідкував за навколишньою обстановкою під час передачі грошових коштів потерпілим для того, щоб у разі виявлення небезпеки, повідомити інших учасників організованої групи.
ОСОБА_15 , з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , підписала згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, та, за вказівкою правоохоронців, імітувала факт надання згоди на вступ до складу організованої ОСОБА_4 та очолюваної останньою злочинної групи, та, в подальшому, виконувала відведені їй функції під час готування та вчинення злочинів, а саме:
- діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_4 , залучила для вчинення злочинів ОСОБА_17 , який мав у володінні автотранспорт та навички керування ним, та фізично розвинутих ОСОБА_21 та ОСОБА_20 ; метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , для створення уявності про їх участь у складі організованої групи, ОСОБА_19 погодився виступити в ролі водія, а ОСОБА_21 та ОСОБА_20 здійснити незаконне позбавлення волі потенційної жертви, які також підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства;
- згідно розробленого плану злочинних дій, на початку жовтня 2016 ОСОБА_15 , діючи відповідно до вказівок правоохоронців, повідомила організатора злочинної групи ОСОБА_4 про підшукання приміщення для утримання потенційної жертви та автотранспорту, на якому можна здійснити її перевезення;
- 07.10.2016 року ОСОБА_15 , діючи за погодженим з правоохоронними органами планом документування протиправних дій, без фактичного викрадення потерпілої, в ході телефонної розмови умисно повідомила ОСОБА_4 про викрадення ОСОБА_29 , переконавши останню у реалізації їх спільного плану та готовності до вступу в переговори про подальше отримання грошових коштів за її звільнення.
ОСОБА_19 , з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 підписав згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, та, за вказівкою правоохоронців, імітував факт надання згоди на вступ до складу організованої ОСОБА_4 та очолюваної останньою злочинної групи, та, в подальшому, виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів, а саме:
- згідно розробленого плану, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , маючи у власному користування автотранспорт та навички керування ним, виконував роль водія під час готування та вчинення кримінального правопорушення;
- спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 здійснював спостереження за ТЦ «Даринок», що знаходиться по вул. Біломорській, 1 у м. Києві, з метою встановлення місця паркування потенційних жертв ОСОБА_26 або його матері ОСОБА_29 ;
- діючи згідно відведеної йому ролі, керував автотранспортом під час отримання викупу ОСОБА_14 за звільнення ОСОБА_30 від потерпілого ОСОБА_10 
ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, та, за вказівкою правоохоронців, імітували факт надання згоди на вступ до складу організованої ОСОБА_4 та очолюваної останньою злочинної групи, та, в подальшому, виконували відведені їй функції під час готування та вчинення злочинів, а саме:
- згідно розробленого плану, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 здійснював спостереження за ТЦ «Даринок», що знаходиться по вул. Біломорській, 1 у м. Києві, з метою встановлення місця паркування потенційних жертв ОСОБА_26 або його матір ОСОБА_29 ;
- 07.10.2016 року, діючи спільно з ОСОБА_15 , діючи за погодженим з правоохоронними органами планом документування протиправних дій, без фактичного викрадення потерпілої, імітувавши її викрадення, у ході телефонної розмови ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_4 про викрадення ОСОБА_11 , переконавши останню у реалізації їх спільного плану та готовності до вступу в переговори про подальше отримання грошових коштів за її звільнення.
ОСОБА_4 , діючи узгоджено з членами організованої нею злочинної групи ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , перебуваючи в м. Київ, з корисливих спонукань, з метою реалізації спільного злочинного плану та з відома останніх, 15.09.2016 р. приблизно о 12:00 годині, перебуваючи спільно з ОСОБА_12 на території санаторію «Джерело», розташованого у курортно-оздоровчій місцевості Пуща Водиця м. Києва, залучила до вчинення злочинів громадянку ОСОБА_15 , (яка підписала згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) та довела план злочинних дій, направлений на викрадення когось із членів сім`ї приватного підприємця ОСОБА_10 , з метою подальшого вимагання у останнього грошових коштів за звільнення зазначеного члена його сім`ї.
Виконуючи умови розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, ОСОБА_15 16.09.2016 р., перебуваючи у м. Києві, встановити точне місце та час не представилось можливим, довела план злочинних дій ОСОБА_31 (який підписав згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) як водію з автомобілем. Ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, ОСОБА_19 схвалив його та надав згоду приймати участь у вчиненні злочинів як виконавець.
У цей же день, 16.09.2016 р. у невстановлені час та місці, на території м. Ірпінь Київської області, ОСОБА_15 представила ОСОБА_4 та ОСОБА_12 підшуканого нею ОСОБА_17 , як водія з автомобілем, який, згідно умов злочинного плану, буде здійснювати слідкування за потенційною жертвою та керування автотранспортом під час отримання викупу. ОСОБА_4 та ОСОБА_12 схвалили кандидатуру ОСОБА_17 і надали згоду на його включення до складу організованої злочинної групи, та у її складі приймати участь у вчиненні злочинів.
22.09.2016 р. ОСОБА_15 , перебуваючи біля готелю «Братислава» у м. Києві, точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_12 , беззаперечно виконуючи вказівки ОСОБА_4 , познайомив ОСОБА_17 та ОСОБА_15 з ОСОБА_32 . При цьому, ОСОБА_13 , реалізуючи план злочинних дій та діючи відповідно покладених на нього функцій, на своєму телефоні «Айфон 6» показав ОСОБА_31 та ОСОБА_15 фотознімок ОСОБА_33 , якого необхідно буде в подальшому викрасти.
Крім того, в цей же день ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали ОСОБА_31 місце поблизу торгівельного центру «Даринок» у м. Києві, де зазвичай з`являється ОСОБА_34 . Також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили ОСОБА_31 та запланували слідкувати за даним місцем з метою відслідковування маршруту ОСОБА_33 та часу приїзду і від`їзду, для узгодження кінцевого плану дій по його викраденню. При цьому, ОСОБА_13 повідомив, що він уже декілька днів слідкував за ОСОБА_35 .
Крім того, ОСОБА_15 , виконуючи умови розробленого ОСОБА_28 злочинного плану, у період часу з 16.09.2016 р. по 23.09.2016, у невстановлені час та місці, перебуваючи у м. Києві, довела план злочинних дій ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (які підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ) як виконавцям. Ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 схвалили його та надали згоду приймати участь у вчиненні злочинів як виконавці.
У подальшому, 23.09.2016 р. приблизно о 19:00 годині, перебуваючи в ресторані «МакДональдз», розташованому в торгівельному комплексі «Новус», поблизу станції метро «Академмістечко» м. Києва, ОСОБА_15 представила ОСОБА_12 , який прибув туди за вказівкою ОСОБА_4 та з відома ОСОБА_16 , підшуканих нею ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , як безпосередніх виконавців викрадення.
ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , схвалив кандидатуру ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і надав згоду на їх включення до складу організованої злочинної групи та у її складі приймати участь у вчиненні злочинів.
У подальшому, 24.09.2016 р. приблизно о 10:00 годині, перебуваючи поблизу торгівельного центру «Даринок» у м. Києві, виконуючи умови розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, ОСОБА_12 познайомив ОСОБА_21 та ОСОБА_20 із ОСОБА_32 . Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали ОСОБА_21 та ОСОБА_20 місце поблизу торгівельного центру «Даринок» у м. Києві, де зазвичай з`являється ОСОБА_36 та запланували слідкувати за даним місцем, із метою відслідковування маршруту останнього та часу приїзду і від`їзду. При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили, що безпосереднє викрадення ОСОБА_33 необхідно здійснити саме ОСОБА_21 та ОСОБА_20 . Останні, імітуючи спостереження на паркові з тильної сторони ТЦ «Даринок» у м. Києві, разом з ОСОБА_25 перебували там до 18:30 годин.
25.09.2016 р. приблизно об 11:30 годині ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_20 та, поблизу ТЦ «Даринок» у м. Києві, слідкували та чекали на появу ОСОБА_33 з метою його викрадення. Приблизно о 17:10 годині ОСОБА_12 зайшов до торгівельного центру «Даринок» та, повернувшись, повідомив, що ОСОБА_33 там немає. Після цього, ОСОБА_12 зателефонував до ОСОБА_4 та після розмови повідомив, що 28.09.2016 р. заплановано викрадення ОСОБА_29 - жінки ОСОБА_10 . 
У період з 28.09.2016 р. до 07.10.2016 р. у проміжок часу приблизно з 11:00 до 17:00 години, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , діючи спільно та періодично почергово, щоденно спостерігали за Торгівельним центром «Даринок» та прилеглою територією з метою виявлення ОСОБА_33 або його матері ОСОБА_29 , для можливості викрадення. При цьому, ОСОБА_4 , телефонуючи з мобільного номеру телефону НОМЕР_11 на мобільний номер телефону НОМЕР_12 , яким користується ОСОБА_12 , та на номер мобільного телефону НОМЕР_13 , яким користується ОСОБА_13 , керувала та узгоджувала дії даних виконавців зазначеного злочину згідно розробленого нею злочинного плану. ОСОБА_15 , у свою чергу, в телефонному режимі контролювала та передавала вказівки ОСОБА_4 безпосередньо ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , телефонуючи відповідно на їх номери мобільних телефонів. Однак, у зазначений період часу з 28.09.2016 р. до 07.10.2016 р. ні ОСОБА_36 , ні його матір ОСОБА_29 у торгівельному центрі «Даринок» не з`являлись, а тому здійснити вищевказаний злочинний план, попередньо узгоджений всіма учасниками злочинної групи, не представлялось можливим. У зв`язку з даними обставинами, а саме, відсутністю тривалий період часу ОСОБА_33 та його матері ОСОБА_29 у ТЦ «Даринок», виконавці даного злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 передоручили здійснення вищевказаного спостереження та викрадення особисто ОСОБА_21 та ОСОБА_20 
07.10.2016 р. ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , скориставшись відсутністю ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , злочинні дії яких вони документують, зімітували викрадення ОСОБА_29 , повідомивши останній про співпрацю ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 з правоохоронними органами та про нерозголошення відомостей досудового слідства, з метою відвернення злочинних наслідків та належного документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , та про дійсні злочинні наміри останніх. Після цього, о 09:40 годині ОСОБА_15 з мобільного номеру телефону НОМЕР_14 зателефонувала до ОСОБА_4 , яка користується мобільним номером телефону НОМЕР_11 , та повідомила, що вони викрали і утримують у підвальному приміщенні ОСОБА_37 . Згідно попередньо погодженого злочинного плану всіма учасниками організованої злочинної групи, ОСОБА_4 у телефонному режимі повідомила ОСОБА_12 про здійснене викрадення ОСОБА_29 та, в подальшому, поставили до відома ОСОБА_16 
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були переконані, що за вказівкою ОСОБА_4 викрали та утримують ОСОБА_11 всупереч її волі, в обумовленому місці до часу отримання грошових коштів, тобто протягом 07.10.2016 р.- 13.10.2016 р., що є тривалим часом.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме, незаконного позбавлення волі ОСОБА_29 у складі організованої групи, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, по причині імітованого викрадення ОСОБА_29 та документування злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_38 .
Крім того, 07.10.2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи переконані, що викрали та утримують ОСОБА_29 всупереч її волі, в обумовленому місці до часу отримання грошових коштів за звільнення, розпочали підготовку до вступу в переговори з чоловіком нібито викраденої ОСОБА_29 , з метою вимагання від останнього грошових коштів у сумі 150000 доларів США за її звільнення. При підготовці до переговорів за звільнення ОСОБА_29 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану та виконуючи її вказівки, заздалегідь придбали різні номери операторів мобільного зв`язку, з метою власного не викриття та надання своїм діям конспіративності.
Реалізуючи свій злочинний умисел на отримання грошових коштів, 08.10.2016 року ОСОБА_13 , який являвся виконавцем організованої групи по вимаганню грошових коштів, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, о 20:03 годині з номеру мобільного телефону НОМЕР_9 здійснив телефонний дзвінок чоловіку ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 , та в ході телефонної розмови повідомив, що саме він контролює місце перебування його дружини та її повернення за умов передачі йому грошових коштів у сумі 150000 доларів США. При цьому, ОСОБА_13 пред`явив вимогу передачі грошових коштів у найкоротші терміни та, в разі не виконання їх вимог, висловив погрозу спричинення смерті близькому родичу, а саме, його дружині.
Продовжуючи свої злочинні наміри, згідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_12 , який також являвся виконавцем організованої групи по вимаганню грошових коштів, 09.10.2016 року о 20:15 годині здійснив повторний телефонний дзвінок з іншого номеру мобільного телефону НОМЕР_8 на мобільний телефон чоловіка нібито викраденої ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 та в ході телефонної розмови повторно, з метою залякування, повідомив останньому, що місце перебування його дружини під їх контролем та що її повернення можливе лише за умов передачі йому грошових коштів у сумі 150000 доларів США, при цьому, повторно пред`явивши вимогу передачі грошових коштів у найкоротші терміни, та, в разі не виконання їх вимог, висловив погрозу спричинення смерті близькому родичу, а саме, його дружині.
У подальшому, згідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_13 11.10.2016 р. здійснив повторний телефонний дзвінок з іншого номеру мобільного телефону НОМЕР_10 на мобільний телефон чоловіка ОСОБА_11 - ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 та, в ході телефонної розмови, продовжив переговори щодо вимагання грошових коштів у сумі 150000 доларів США за повернення його дружини. При цьому, ОСОБА_13 пред`явив вимогу передачі грошових коштів у найкоротші терміни та, в разі не виконання їх вимог, висловив погрозу спричинення смерті близькому родичу, а саме, його дружині.
Крім того, 12.10.2016 р. об 11:52 годині ОСОБА_13 здійснив телефонний дзвінок з іншого номеру мобільного телефон НОМЕР_7 на мобільний телефон чоловіка ОСОБА_29 - ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 та, в ході телефонної розмови, продовжив переговори щодо вимагання грошових коштів у сумі 150000 доларів США за повернення його дружини. При цьому, ОСОБА_13 пред`явив вимогу передачі грошових коштів у найкоротші терміни та, в разі не виконання їх вимог, висловив погрозу спричинення смерті близькому родичу, а саме, його дружині.
Крім того, 12.10.2016 р. о 17:10 та о 17:12 годині ОСОБА_13 здійснив телефонні дзвінки з іншого номеру мобільного телефону НОМЕР_6 на мобільний телефон чоловіка ОСОБА_29 - ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 та, в ході телефонної розмови, почав переговори щодо вимагання грошових коштів у сумі 150000 доларів США за повернення його дружини. У ході даних переговорів домовились про суму викупу в розмірі 130000 доларів США та місця передачі грошових коштів.
Потерпілий ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що дружина знаходиться під опікою правоохоронців, однак, для подальшого співробітництва з правоохоронними органами та затримання даних осіб, нібито сприйняв погрози спричинення смерті близькому родичу як реальні, достовірно усвідомлюючи небезпеку та хвилюючись за здоров`я своєї дружини, погодився на пропозицію ОСОБА_16 та ОСОБА_12 про передачу грошових коштів у сумі 130000 доларів США, що станом на 08.10.2016 року згідно НБУ становить 3364400 гривень. Після чого, ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання наслідку у вигляді заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 в сумі 130000 доларів США, що станом на 08.10.2016 року згідно НБУ становить 3364400 гривень, шляхом вимагання, діючи згідно розробленого плану, призначив зустріч останньому 13.10.2016 року, заздалегідь не повідомивши місце зустрічі.
13.10.2016 року приблизно о 13 год. 00 хв., діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 на автомобілі «Сузукі Гранд Вітара» під керуванням ОСОБА_17 , прибули в район станції метро «Хрещатик» у м. Києві, де ОСОБА_13 спустився до підземного переходу, та, для приховування злочинних дій та власної конспірації, придбав дві балаклави, мобільний телефон, марку якого встановити не представилось можливим, та стартовий пакет з номером НОМЕР_5, з якого о 15:06 годині здійснив телефонний дзвінок ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_15 , та повідомив про те, що він повинен приїхати до станції метро «Лук`янівська», де повинен сісти до автомобіля марки «Сузукі Гранд Вітара». Після здійснення телефонної розмови ОСОБА_13 сів до автомобіля марки «Сузукі Гранд Вітара», у якому знаходились ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , під керуванням ОСОБА_17 , та направилися у бік метро «Лук`янівська».
Приїхавши до обумовленого місця, з метою власної конспірації, ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , сівши на заднє сидіння автомобіля, одягли придбані ОСОБА_14 балаклави, а ОСОБА_13 , згідно відведеної йому ролі, слідкував за навколишньою обстановкою для того, щоб у разі виявлення небезпеки повідомити інших учасників організованої групи. У подальшому, ОСОБА_10 , прибувши до станції метро «Лук`янівська» та сівши до салону автомобіля «Сузукі Гранд Вітара», продемонстрував злочинцям поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти в якості викупу за його викрадену дружину ОСОБА_11 . Переконавшись у наявності грошових коштів, ОСОБА_12 наказав ОСОБА_10 дивитися прямо та не повертатися, після чого згідно розробленого плану, направились в сторону ТЦ «Даринок». Прибувши за адресою: м. Київ, вул. Біломорська, 1, ОСОБА_12 вказавши на автомобіль «Mitsubibsi Lancer», який стояв припаркований на автостоянці, наказав ОСОБА_10 підійти до нього та переконатися в тому, що його дружина жива. Усвідомлюючи те, що його дружина згідно плану документування злочинних дій членів організованої групи знаходиться в безпеці, ОСОБА_10 демонстративно підійшов до вказаного автомобіля, після чого, повернувшись назад до автомобіля «Сузукі Гранд Вітара», повідомив, що дружина жива та передав пакет із грошима ОСОБА_12 . 
При передачі грошових коштів ОСОБА_12 був одразу затриманий правоохоронцями, ОСОБА_13 був затриманий біля станції метро «Лук`янівська», а згодом, за місцем свого проживання була затримана організатор злочинних дій ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України, як замах на викрадення людини, із корисливих мотивів, протягом тривалого часу, організованою групою, та за ч. 4 ст. 189 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, поєднана з погрозою вбивства, організованою групою, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2020 р. затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_12 , останнього засуджено за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України на 7 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 винною себе в інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнала, від дачі показань відмовилась.

ОСОБА_5 винним себе не визнав та показав, що у 2016 році йому зателефонувала знайома ОСОБА_4 , повідомила, що їй потрібна допомога та попросила про зустріч, під час якої остання розповіла про чоловіка, що займається підприємницькою діяльністю на ринку "Даринок", який позичив у неї гроші і не повертає. ОСОБА_4 попросила поспостерігати за цим чоловіком з метою з"ясування, коли він буває на " Даринку ", на чому пересувається. Вони з ОСОБА_4 поїхали на "Даринок", де вона показала чоловіка, його сина та торгові точки. Він відмовився спостегірати за вказаними особами, оскільки був зайнятий сособистими справами. У вересні 2016 р. йому знов зателефонувала ОСОБА_4 та попросила приїхати. Під час цієї зустрічі вона познайомила його з ОСОБА_40 . ОСОБА_4 знов розповіла про чоловіка, який заборгував їй гроші, сказала, що є люди, які допоможуть повернути борг, при цьому, деталей не повідомляла. Вона знов попросила його поспостерігати за боржником щоб з"ясувати коли він приїжджає на торгові точки. Він відмовився, але через декілька днів ОСОБА_4 йому зателефонувала і попросила поїхати на одну зустріч біля готелю на лівому березі. З мотивів допомогти особі, яка є старшою за віком, він поїхав на цю зустріч, на якій були ОСОБА_41 і ОСОБА_42 (ОСОБА_42), з якою він тоді познайомився, яка представилась ОСОБА_43 , а також ще один чоловік на ім"я ОСОБА_44 - водій автомобіля "Сузукі", на якому вони всі разом поїхали на "Даринок", де він показав всім торгові точки і автомобіль боржника ОСОБА_4 . Там вони перебували 15-20 хвилин, ОСОБА_42 спілкувалась з ОСОБА_40 , казала, що у неї є люди "правосєкі", які все зроблять, при цьому, ОСОБА_42 була головною у спілкуванні. ОСОБА_45 був добровольцем батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", він був добре знайомий з ОСОБА_43 , яка теж, з її слів, мала відношення до військових, розмовляла з ОСОБА_46 про спільних знайомих. У кінці вересня йому зателефонував ОСОБА_41 і сказав, щоб він приїхав наступного дня на "Даринок". Наступного дня ОСОБА_41 знов зателефонував йому і сказав, що його на " Даринку " не буде, але щоб він все-одно приїхав, що там будуть інші люди, яким він повинен показати боржника. Коли наступного дня він приїхав на "Даринок", там не було чоловіка, якого йому показувала ОСОБА_4 (боржника), про що він по телефону повідомив ОСОБА_47 . Останній продиктував йому номер телефону, на який він повинен був зателефонувати чоловіку, з яким мав зустрітись. Чоловік повідомив, що його вже немає на ринку. ОСОБА_41 зв"язався з чоловіками, з якими він мав зустрітись, з"ясував, що їх вже не буде і сказав, що він може їхати. Через декілька днів ОСОБА_41 зателефонував і запитав номер машини, на якій їздив чоловік, якого йому показувала ОСОБА_4 . Також йому зателефонувала ОСОБА_4 і попросила поїхати на "Даринок" та подивитись, чи є там машина потерпілого. Він виконав це прохання, на " Даринку " автомобіля не було, про що він повідомив ОСОБА_4 05.10.2016 р. він уїхав у Херсонську область, де йому запропонували роботу, і більше ніяких контактів з ОСОБА_48 , ОСОБА_40 не мав. Перед поїздкою він повідомив ОСОБА_4 , що не буде більше займатися її справою, на що вона сказала, що теж не буде нею займатися. 13.10.2016 р. він був затриманий працівниками СБУ на пл. Шевченка в м. Києві. Йому ніхто не пропонував приймати участь у викраденні людини і вимаганні грошових коштів. Він не знав про намір інших осіб на викрадення людини. Ніякої винагороди ОСОБА_4 йому не обіцяла. Жодного разу він не телефонував потерпілому ОСОБА_22 , не вимагав у нього грошові кошти, у нього не було контактів останнього. Голос, який розмовляє з ОСОБА_22 , на дослідженому судом диску, він не впізнає як свій. Під час зустрічей ОСОБА_49 і ОСОБА_43 він присутнім не був.

Під час судового розгляду судом досліджено докази сторони обвинувачення.
Так, потерпілий ОСОБА_10 показав, що є приватним підприємцем, має сімейний бізнес і здійснює свою діяльність в ТЦ "Даринок". Він знайомий з ОСОБА_4 , з якою його сім"я підтримувала нормальні стосунки, вони бували разом на весіллях, на інших заходах. В один із днів у 2016 році йому зателефонував адміністратор торгового центру і повідомив, що його розшукували працівники СБУ, на що він попросив дати їм його номер телефону. Через деякий час йому зателефонували працівники СБУ та повідомили, що готується замах на викрадення його сина. Наступного дня він з дружиною прибув до управління СБУ, де йому дали прослухати записи розмов між ОСОБА_4 та іншими особами, які свідчили про те, що за ними слідкували, про намір викрасти його сина, а потім, у зв"язку із тим, що сина не було, у них виник намір викрасти його дружину за викуп. Через деякий час йому зателефонував чоловік з кавказьким акцентом, повідомив, що його дружина викрадена і почав вимагати спочатку 300 тисяч доларів, а потім зменшив суму до 200 тисяч доларів, при цьому погрожував вбити його дружину. Цей чоловік телефонував йому біля 10 разів. Він знав, що його дружина насправді не викрадена і перебуває у надійному місці. Працівники СБУ вручили йому грошові кошти, після чого відповідно до розробленого ними плану, його підвезли на автомобілі до станції метро "Лук"янівська", де висадили. До нього під"їхав автомобіль темного кольору "Джип", в якому знаходились водій, ще двоє чоловіків і жінка, але не ОСОБА_4 . Його посадили на переднє пасажирське сидіння і вони поїхали в напрямку ТЦ "Даринок", де його висадили, сказали щоб він йшов до машини, на яку вказали, що там їх люди, щоб він віддав їм гроші і забрав дружину. Він направився до машини, там були працівники поліції, які всіх затримали.
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що вони з чоловіком ОСОБА_10 в ТЦ "Даринок" здійснюють господарську діяльність, мають сімейний бізнес - ресторан, де бувають майже кожного дня. В один із днів у 2016 році чоловіку зателефонував адміністратор торгового центру і повідомив, що з ними хочуть зустрітися працівники СБУ. Разом з чоловіком вони прибули до управління СБУ, де дізналися, що планується викрадення їх сина - ОСОБА_50 . Працівники СБУ дали їм прослухати розмови людей, які планували викрадення. На записах був голос їх знайомої ОСОБА_4 , ще однієї жінки і чоловіка, вони називали ім"я їх сина, номер його машини. Реально ніхто з членів їх сім"ї викрадений не був.
Свідок ОСОБА_21 показав, що його знайома на ім"я ОСОБА_51 попросила його і ОСОБА_20 допомогти працівникам правоохоронних органів у викритті злочинів, на що вони погодилися. У подальшому ОСОБА_51 познайомила його і ОСОБА_20 з правоохоронцями і вони були залучені до співробітництва. Він дізнався від одного з працівників правоохоронного органу, що особа на ім"я ОСОБА_41 і жінка, яка була його куратором, намагались викрасти людину з метою отримання викупу. Його і ОСОБА_20 допомога полягала у підігранні ОСОБА_47 , у спостереженні за особою і викраденні. Для виконання завдання їм з ОСОБА_20 працівниками поліції було надано автомобіль Део. У вересні 2016 р. ОСОБА_51 познайомила його з ОСОБА_40 у Макдональдсі у районі Академмістечка. ОСОБА_41 запропонував викрасти з метою отримання викупу конкретну людину - "ОСОБА_84", який має свій бізнес, працює в ТЦ "Даринок", пересувається на БМВ-7. Наступного дня ОСОБА_41 познайомив його з ОСОБА_5 з метою викрадення вказаного чоловіка. Вчотирьох вони спостерігали за приміщенням ТЦ "Даринок", обговорювали план викрадення, який був відомий ОСОБА_47 . Останній постійно зізвонювався з жінкою, що була куратором, повідомляв їй, що знайшов людей. ОСОБА_41 обіцяв винагороду за викрадення людини у сумі приблизно 5000 доларів. Відповідно до плану, він і ОСОБА_20 повинні були викрасти особу і відвезти її на точку, яку їм повідомлять по телефону ОСОБА_41 або ОСОБА_52 . Останні були "на підхваті" і повинні були їм допомогти у разі опору викраденої людини. Одного дня вони спостерігали за обстановкою біля ТЦ "Даринок" приблизно чотири години, чоловік, якого планували викрасти, не з"явився. Вони повинні були обдумати і обговорити конкретний час реалізації плану, який визначений не був. Наступного дня вони знов мали вести спостереження, але він вже при цьому присутній не був.
Свідок ОСОБА_20 показав, що у 2016 році під час зустрічі у Макдональдсі на Академмістечку його знайома ОСОБА_51 повідомила йому і його товаришу ОСОБА_21 , що до неї звернулися люди з проханням допомогти викрасти людину з метою отримання викупу у сумі від 100 до 200 тисяч доларів, про що вона повідомила правоохоронним органам, яким потрібна допомога у викритті злочину. Вони з ОСОБА_21 погодились допомогти. Цього ж дня, трохи пізніше, у тому ж місці, ОСОБА_51 познайомила їх з ОСОБА_40 , який розповів, що хоче викрасти людину з метою викупу. Увечері вони зустрілись з працівниками СБУ, від яких отримали вказівки, як діяти, при цьому, вони з ОСОБА_21 повинні були викрасти людину, виконуючи вказівки ОСОБА_53 і жінки, з якою він постійно спілкувався по телефону. Наступного дня вони з ОСОБА_21 зустрілись з ОСОБА_40 у ТЦ біля станції метро "Лісова", останній показав у телефоні фото молодого хлопця, якого планувалось викрасти, назвав його ім"я. Відповідно до плану, озвученого ОСОБА_40 , вони мали викрасти хлопця, посадити його до машини, відвезти у місце, яке повинні були визначити вони з ОСОБА_21 , і утримувати там деякий час. Наступного дня на території ТЦ ОСОБА_41 познайомив його і ОСОБА_21 з ОСОБА_5 . Приблизно 8 днів вони вчотирьох з метою викрадення хлопця спостерігали за місцем, на яке вказав ОСОБА_41 , де нібито повинен з"явитись цей хлопець, з автомобіля Део, який їм надали працівники поліції, ходили по території ТЦ. Про спостереження вони з ОСОБА_21 по телефону повідомляли ОСОБА_53 або ОСОБА_5 , а також ОСОБА_51. Хлопець не з"явився і ОСОБА_41 та жінка, з якою він постійно спілкувався по телефону, вирішили викрасти його матір. Йому відомо, що ОСОБА_51 повідомила ОСОБА_47 , що жінку викрадено, але він вже участі у цій справі не приймав. Розмови з ОСОБА_40 і ОСОБА_5 за погодженням з правоохоронцями він записував на власний телефон. Записуючих пристроїв їм з ОСОБА_21 не видавали, оскільки вони були у легкому одязі. Також вказівки про те, що треба робити, вони з ОСОБА_21 отримували від ОСОБА_55 . Вони не завжди були удвох з ОСОБА_21 під час спостереження. Він знайомий з ОСОБА_56 , якого також залучила до цієї справи ОСОБА_51 , який один раз був з ними під час спостереження в якості водія автомобіля Део, в салоні якого також перебували він, ОСОБА_21 і ОСОБА_41 .
Свідок ОСОБА_15 показала, що з 2014 р. вона знайома з ОСОБА_4 , з якою підтримувала приятельські стосунки. У середині вересня 2016 р. у кафе вона зустрілася з ОСОБА_4 і ОСОБА_40 . Туди ж під"їхав на її прохання її знайомий ОСОБА_57 , у присутності якого обвинувачена повідомила, що приблизно 10 років тому вона позичила 320 тисяч доларів людям, які відмовляються повертати борг і оскільки у неї немає розписки, запропонувала викрасти дитину цих людей, щоб отримати викуп. Також вона скзала, що точно знає, що у боржників є 200 тисяч доларів. Вона зрозуміла, що це омана, вигадана легенда і погодилась вникнути в курс справи для того, щоб ОСОБА_58 і ОСОБА_41 не звернулися до інших людей та щоб зрозуміти стосовно кого планується злочин. На наступний день чи через день ОСОБА_41 і ОСОБА_58 показали їй і ОСОБА_59 на фото в телефоні як виглядає людина, викрадення якої планується, і її автомобіль. Після цього вона повідомила про готування злочину в СБУ. На другу зустріч вона запросила ОСОБА_60 , оскільки у неї не було автомобіля, а також щоб домовитись з ним про ведення спостереження з метою встановлення місцязнаходження особи, яку планувалось викрасти. З цією метою вона залучила ще дві особи. Як вчиняти в тій чи іншій ситуації вона радилась з ОСОБА_61 або з працівником СБУ, якого за нею закріпили. Скоріш за все вона пропонувала викрасти матір хлопця, викрадення якого планувалось, хто їй дав таку вказівку, не пам"ятає. Хлопці спостерігали за місцем, де повинні були з"явитись потерпілі, а потім сказали, що немає сенсу це робити, про що вона напевно повідомила правоохоронні органи. Планувалось фізичне викрадення особи, ОСОБА_58 казала, що вона ( ОСОБА_62 ) має багато бійців, у яких є підвали, де можна тримати викрадену людину.
Свідок ОСОБА_63 показав, що у вересні 2016 р. його знайома ОСОБА_64 запросила його на зустріч до одного з кафе за межами м. Києва, на якій також перебували ОСОБА_4 і чоловік не слов"янської зовнішності. Йшла розмова про те, що у ОСОБА_4 є знайомі чи родичі, які винні їй 200 тисяч доларів і не віддають, а тому гроші потібно забрати. На його запитання, яким чином, йому повідомили, що необхідно викрасти сина боржників щоб повернути борг. Він спочатку нічого не відповів, а коли, ОСОБА_4 та чоловік уїхали, сказав ОСОБА_65 , що не помічник у цій справі. Наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_51 і повідомила, що ця справа вже під контролем працівників поліції і запропонувала співробітництво з ними. Вони з ОСОБА_66 прибули до одного з відділень поліції на лівому березі у м. Києві, де підписали ряд документів, їх залегендували, повідомили про відповідальність, проінструктували як себе поводити. Після цього він контактував з особою не європейської зовнішності і з ОСОБА_5 , з яким його познайомив останній. Втрьох 2 чи 3 рази вони на автомобілі Сузукі Гранд Вітара, який він на той час використовував, виїжджади до ТЦ "Даринок" та чекали на появу сина потерпілих, який користувався автомобілем БМВ-7, проте, його не візуалізували. ОСОБА_5 був обізнаний, що вони мають знайти сина потерпілих і викрасти його з метою отримання викупу, намагався візуалізувати його автомобіль БМВ. Потім ОСОБА_51 сказала, що буде сама з ними спілквуватись, після чого у телефонному режимі повідомила йому, що дійшли домовленості про викрадення матері хлопця. Якийсь час він отримував інструкції від ОСОБА_55 . Потім настав час, коли вони забирали викуп. Він зустрівся з ОСОБА_66 на Подолі чи на Оболоні, потім вони в районі Майдана Незалежності зустрілись з особою не європейської зовнішності, з якою ОСОБА_51 спустилась у підземний перехід, де вони купили балаклави, які оділи і сіли на заднє сидіння. Втрьох вони під"їхали до станції метро "Лук"янівська", забрали потерпілого з пакетом з грошима, який сів на переднє пасажирське сидіння. ОСОБА_51 чи чоловік не європейської зовнішності сказали щоб він перевірив, чи дійсно у пакеті потерпілого гроші, він перевірив, там дійсно були гроші. На той час вони зійшлися на сумі викупу у 130 тисяч доларів. Вони поїхали до ТЦ "Даринок", оскільки потерпілий сказав, що не віддасть гроші поки не побачить дружину, зупинились на парковці, потерпілий вийшов з грошима, підійшов до автомобіля чорного кольору, впевнився, що його дружина там, повернувся до них, відкрив передні пасажирські двері, поклав пакет з грошима на сидіння, щось сказав. Чоловік не європейської зовнішності сказав потерпілому, щоб уїжджав у Бориспіль. Він розпочав рух заднім ходом, але його автомобіль було заблоковано, всі були затримані. ОСОБА_51 звернулася до нього, оскільки він на той час повернувся з-за кордону і розбирався у криптовалютах, йшла мова, що гроші потрібно буде забрати закордон або перевести у криптовалюту. ОСОБА_51 під час першої зустрічі казала, що підбере людей, які візьмуть на себе викрадення - "фізиків". ОСОБА_4 і чоловік не слов"янської зовнішності обіцяли їм винагороду. Він слухав інструкції ОСОБА_55 . ОСОБА_5 ніяких вказівок йому не давав, чи вчиняв він якісь дії, пов"язані зі спостереженням за потерпілою, йому не відомо.
Свідок ОСОБА_69 показав, що, працюючи заступником начальника відділу ГУ СБУ, приймав участь у затриманні на ринку "Даринок" осіб, які хотіли викрасти людину. Його підлеглий склав довідку про отримання оперативної інформації про те, що на території м. Києва готується викрадення людини з метою вимагання грошових коштів. Йому відомо про залучення у цій справі осіб до конфіденційного співробітництва, чи зустрічався він з ними не пам"ятає, але вказівок їм точно не давав.
Також судом безпосередньо досліджено письмові докази та електронні носії інформації, які є додатками до протоколів слідчих (розшукових) дій, зокрема:
- протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю особи та технічний запис вказаної слідчої дії від 11.10.2016 р., з яких вбачається, що 28.09.2016 р. приблизно о 17 год. 40 хв. відбулась зустріч ОСОБА_12 , ОСОБА_43 , ОСОБА_4 , ОСОБА_70 та якогось чоловіка, під час якої вони обговорювали умови викрадення людини, місце її утримання, а також спосіб та суму коштів, які вони планували отримати від матері викраденого за повернення сина (т. 4 а.с. 213-236; т. 8 а.с. 17);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 10.10.2016 р., відповідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_11 , яким користується ОСОБА_4 , оглядом якої встановлено як ОСОБА_4 із ОСОБА_12 у період часу з 28.09.2016 р. до 01.10.2016 р. по телефону обговорюють деталі підготовки, організації та вчинення разом зі спільниками викрадення людини, а також вимагання коштів за її звільнення (т. 5 а.с. 3- 29; т. 8 а.с. 45);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 10.10.2016 р., з якого вбачається, що за результатами проведення вказаної слідчої дії отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_13 , яким користується ОСОБА_5 , оглядом якої встановлено як ОСОБА_5 із ОСОБА_4 та ОСОБА_12 у період часу з 30.09.2016 р. по 01.10.2016 р. по телефону обговорюють деталі підготовки, організації та вчинення ОСОБА_5 та його спільниками викрадення людини, а також вимагання коштів за її звільнення (т. 5 а.с. 30- 38; т. 8 а.с. 45);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 10.10.2016 р., відповідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_12 , яким користується ОСОБА_12 , оглядом якої встановлено як ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , невідомий чоловік та ОСОБА_43 у період часу з 28.09.2016 р. по 02.10.2016 р. по телефону обговорюють деталі підготовки, організації та вчинення викрадення людини, а також вимагання коштів за її звільнення (т. 5 а.с. 39- 73; т. 8 а.с. 45);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 17.10.2016 р., відповідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» НОМЕР_15 , яким користується ОСОБА_10 , оглядом якої встановлено фактичні дані, які вказують на підготовку, організацію та вчинення ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та їх спільниками викрадення людини, а також вимагання коштів за її звільнення (т. 5 а.с. 88- 94; т. 13 а.с. 66);
Також судом досліджено протокол про хід негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , через третіх осіб здійснити викрадення ОСОБА_71 з метою вимагання у його батьків 200 тисяч доларів США, спостереження за поведінкою фігурантів та прийняття ними рішень щодо злочину від 17.10.2016 р. Встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю ОСОБА_71 на місці, де вони планували здійснити його викрадення, було прийнято рішення щодо викрадення з метою вимагання 150 тисяч доларів США, його матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Перед початком виконання запланованих заходів, були оглянуті імітаційні засоби, а саме, несправжні (сувенірні) грошові кошти, які за зовнішнім виглядом схожі на справжні долари США, у сумі 150 тисяч доларів, в еквіваленті 30 доларів, розфасовані по пачкам, по 10 тисяч доларів у кожній.
Після огляду вищевказаних імітаційних засобів, вони були передані чоловіку ОСОБА_29 - ОСОБА_10 , які він, у разі витребування викупу, має передати викрадачам його дружини.
У відповідності до плану проведення заходу, 07.10.2016 р. приблизно о 18.00 год. ОСОБА_10 серед його оточення було поширено інформацію щодо зникнення його дружини ОСОБА_11 , чим було зімітовано її викрадення. Відповідним чином, були також повідомлені фігуранти кримінального провадження, ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Після того, як фігуранти кримінального провадження, переконались у тому, що за їх вказівкою третіми особами ОСОБА_29 була викрадена, 08.09.2016 р. та 12.10.2016 р. з мобільних номерів НОМЕР_9 ,  НОМЕР_7 , НОМЕР_6 , НОМЕР_16 , НОМЕР_5 , НОМЕР_17 ОСОБА_14 та ОСОБА_12 було здійснено декілька дзвінків на мобільний телефон НОМЕР_15 , яким користується ОСОБА_72 . У ході розмов ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пред`являли ОСОБА_10 вимоги про передачу їм 150 тисяч доларів США за звільнення його дружини ОСОБА_29 , погрожуючи у разі відмови фізичною розправою ОСОБА_11 .
У ході ведення переговорів по звільненню  ОСОБА_29 між ОСОБА_10 , з одного боку, та ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , з іншого, було домовлено про передачу останнім 130 тисяч доларів США.
Передача грошей відбувалась за наступною схемою: ОСОБА_12 спільно з залученими до проведення НСРД особами, пересуваючись по місту на автомобілі, за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , підібрали його в районі розташування станції метро «Лук`янівська», поблизу ПАТ «Сбербанк Росії». За вказівкою останніх, ОСОБА_10 був посаджений на переднє сидіння автомобіля. Після посадки до транспортного засобу, йому було наказано продемонструвати наявність грошових коштів (викупу за звільнення його дружини - ОСОБА_11 ). Після їх демонстрації, автомобіль почав рухатись до ТРЦ «Даринок» (м. Київ, вул. Біломорська, 1), де, відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_10 мала чекати ОСОБА_11 .
Під`їхавши до визначеного місця, ОСОБА_10 , маючи при собі пакет із грошовими коштами (викупом), вийшов із автомобіля, та, за вказівкою викрадачів, підійшов до одного із заздалегідь визначених припаркованих автомобілів, у якому перебувала його дружина. Переконавшись, що з ОСОБА_11 все гаразд, ОСОБА_10 через заднє бокове скло, передав ОСОБА_12 пакет із грошима.
Після цього, ОСОБА_12 був затриманий. Паралельно з ним був затриманий ОСОБА_5 , який перебував неподалік. (т. 5 а.с. 85-87).
Крім того, судом досліджено докази сторони обвинувачення:
- протокол огляду місця події та технічний запис вказаної слідчої дії від 13.10.2016 р., відповідно до якого об`єктом огляду є земельна ділянка, яка розташована на обочині проїзної частини, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, між будинками № 60 та № 65 , де знаходиться автомобіль синього кольору, марки «Фольцваген Транспортер», у салоні якого перебуває затриманий ОСОБА_12 , з кишені штанів якого вилучено мобільний телефон марки «Fly», чорного кольору, а також поліетиленовий пакет, який перебував при ньому та у якому знаходяться імітаційні грошові купюри, валюта долари США, номіналом 100 доларів (т. 5 а.с. 97-103);
- протокол огляду вилучених речей від 14.10.2016 р. - поліетиленового пакету, вилученого під час проведення огляду місця події 13.10.2016 р., в якому знаходиться 10 пачок сувенірних грошових коштів номіналом по 100 доларів США та 5 скручених пачок сувенірних грошових коштів номіналом по 100 доларів США (т. 5 а.с. 104-117);
- протокол огляду вилучених речей від 14.10.2016 р. - мобільного телефону «Fly FF178», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 , вилученого під час проведення огляду місця події 13.10.2016 р., з сім-картою оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_19 (т. 5 а.с. 120-123);
- протокол огляду місця події від 13.10.2016 р., відповідно до якого у приміщенні кабінету № 301 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2 стоїть ОСОБА_5 , у якого на плечі знаходиться шкіряна сумка «Nike», в якій наявні: мобільний телефон «Nokia», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Vodafone», серійний номер НОМЕР_20 ; паперова обкладинка від сім-карти «Vodafone» НОМЕР_21 номер НОМЕР_17 ; паперова обкладинка від сім-карти «Vodafone» НОМЕР_22 номер НОМЕР_16 ; мобільний телефон «IPHONE 6», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_23 , в якому знаходиться сім-карта оператора «Vodafone», серійний номер НОМЕР_24 , чохол; мобільний телефон «НОКІА 2300», ІМЕІ: НОМЕР_25 , у якому знаходиться сім-карти «life», серійний номер НОМЕР_26 та під кришкою - сім-карта оператора «life», серійний номер НОМЕР_27 ; три металеві ключа з брелоком; трекер Mini GPS & SOS communicator: Model: RF-V16, ІD: НОМЕР_47, IMEI: НОМЕР_28 ; зарядний пристрій до мобільного телефону марки «НОКІА»; два папери формату А-4 із записом; навушники «ergo»; 27 талонів для проїзду в громадському транспорті; соус «сирний» із закладу швидкого харчування «McDonald's» та майонез; гаманець коричневого кольору «WITTCHEN», у якому грошові кошти в сумі 323 грн., 1 купюру номіналом 1 долар США та дві банківські картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_29 та № НОМЕР_30 (т. 5 а.с. 126-130);
- протокол огляду вилучених речей від 14.10.2016 р., відповідно до якого оглянуто речі, вилучені відповідно до протоколів огляду місця події від 13.10.2016 р. (т. 5 а.с. 131-139, 147-151);
- протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2016 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала по фотознімкам ОСОБА_4 як особу, яка причетна до кримінального правопорушення, з якою вона неодноразово зустрічалась (т. 7 а.с. 19-21);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2017 р., відовідно до якого у оператора стільникового зв`язку ТОВ «лайфселл» на електронному носії отримано роздруківки телефонних з"єднань мобільних телефонів НОМЕР_31 , яким користується ОСОБА_4 , НОМЕР_32 , яким користується ОСОБА_12 , НОМЕР_33 , яким користується ОСОБА_5 , а також мобільних телефонів НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 (т. 7 а.с. 34-36);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.01.2017 р., відповідно до якого у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» на електронному носії отримано роздруківки телефонних з"єднань мобільних телефонів НОМЕР_37 , НОМЕР_38 (т. 7 а.с. 38-40).
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.01.2017 р., відповідно до якого у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС» на електронному носії отримано роздруківки телефонних з"єднань мобільних телефонів НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 (т. 7 а.с. 42-44);
- протоколи пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2017 р., відповідно до яких свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 за рисами обличчя впізнали по фотознімкам ОСОБА_5 як особу, яка причетна до кримінального правопорушення, з якою вони неодноразово зустрічались (т. 7 а.с. 47-52);
- протоколи пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2017 р., відповідно до яких свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 за рисами обличчя впізнали по фотознімкам ОСОБА_12 як особу, яка причетна до кримінального правопорушення, так як вони неодноразово із ним зустрічались;
- протоколи пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2017 р., відповідно до яких свідок ОСОБА_15 за рисами обличчя впізнала по фотознімкам ОСОБА_12 і ОСОБА_5 як осіб, причетних до кримінального правопорушення, з якими вона неодноразово зустрічалась (т. 7 а.с. 53-64);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контролю особи та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., де зафіксовано спілкування свідка ОСОБА_42 з ОСОБА_12 (т. 7 а.с. 76- 81; т. 13 а.с. 68).
- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відео контролю особи та технічний запис вказаних слідчих дій від 28.11.2016 р., відповідно до яких зафіксовано як ОСОБА_10 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля «Сузукі Гранд Вітара», сірого кольору, після чого автомобіль, в якому окрім ОСОБА_10 перебувають ОСОБА_12 , жінка на ім`я ОСОБА_43 та водій на ім`я ОСОБА_44 почав рухатись, під"їхав у район розташування ТЦ «Даринок», ОСОБА_10 , маючи при собі пакет із грошовими коштами, вийшов із автомобіля, підійшов до одного з припаркованих автомобілів, переконався, що в ньому знаходиться його дружина, підійшов до автомобіля «Сузукі Гранд Вітаро» та через заднє ліве бокове скло передав ОСОБА_12 пакет із грошима (т. 7 а.с. 82- 83; т. 13 а.с. 68);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контролю особи та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., відповідно до яких зафіксовано як особа на ім`я ОСОБА_43 на вулиці одного із кафе, яке розташоване в «Межигір`ї», зустрічає ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , після чого вони розмовляють за столом кафе (планують викрадення одного із членів сім`ї ОСОБА_10 з метою вимагання за його звільнення 150 тисяч доларів США (т. 7 а.с. 84- 85; т. 13 а.с. 68);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контролю особи та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., відповідно до яких зафіксовано спілкування ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_15 , яке відбулось 12.10.2016 р., обговорюють план отримання викупу, ОСОБА_15 пропонує свої варіанти. Також остання цікавиться у ОСОБА_12 , чому на зв"язок не виходить "ОСОБА_58" (ОСОБА_58) (т. 7 а.с. 86- 93; т. 13 а.с. 68).
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., відповідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_11 , яким користується ОСОБА_4 (т. 7 а.с. 95- 114; т. 13 а.с. 67);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., відповідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «Лайфселл» НОМЕР_12 , яким користується ОСОБА_12 (т. 7 а.с. 115- 125; т. 13 а.с. 67);
- протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та технічний запис вказаної слідчої дії від 28.11.2016 р., відпоавідно до якого отримано інформацію з абонентського номера мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» НОМЕР_15 , яким користується ОСОБА_10 (т. 7 а.с. 126- 130; т. 13 а.с. 66)

Проаналізувавши досліджені безпосередньо судом докази, в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконананням кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв"язку, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, принципу законності, верховенства права, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим суд не наділений повноваженнями ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягають виправданню виходячи з наступного.
За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. 
Частина 2 ст. 91 КПК України визначає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. 
Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Тобто докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, а відтак вони не можуть бути використані при ухваленні судового рішення. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. 
Відповідно до ст.ст. 17, 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення (прокурора, орган досудового розслідування та у встановлених випадках - на потерпілого). 
Оцінка доказів проводиться судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності. 
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в таких формах: 1) контрольована поставка; 2) контрольована та оперативна закупка; 3) спеціальний слідчий експеримент; 4) імітування обстановки злочину. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 275 КПК України під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Практикою ЄСПЛ визначені аспекти (критерії) відмежування провокації злочину від допустимої поведінки правоохоронних органів (рішення від 04.04.2017 р. у справі "Матанович проти Хорватії", від 20.02.2018 р. у справі "Раманаускас проти Литви"). Провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної срави, впливають на суб"єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. При цьому під пасивним розслідуванням розуміється відсутність будь-яких активних дій, які би спонукали особу вчинити злочин.
Для визначення провокації злочину ЄСПЛ установив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи в контактах з особою, повторні пропозиції, не зважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об"єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність, чи була ймовірність вчинення нею злочину суттєвою.
Так, у рішенні у справі "Романаускас проти Литви" від 20.02.2018 р. ЄСПЛ зазначив, що під провокацією слід розуміти випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками правоохоронних органів, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті наявним способом, а впливають на суб`єкта з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того, щоб зробити можливим виявлення злочину.
Вирішуючи, чи було розслідування «суто пасивним», суд вивчає причини, що лежать в основі негласних слідчих та розшукових дій та поведінку органів влади, що її проводять. Суд має оцінити, чи існують об`єктивні підозри того, що заявник був схильний до вчинення кримінального правопорушення.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо судом докази у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає, що у даному випадку мала місце провокація злочину з боку працівників правоохоронних органів.
Так, відповідно до витягу з ЄРДР № 42016101040000178 від 23.09.2016 р., підставою для внесення відомостей до Реєстру за ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 189 КК України стали матеріали (рапорт) правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначений рапорт стороною обвинувачення суду не наданий.
З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення, проте, така заява також суду не надана.
Також стороною обвинувачвення суду не надано матеріали, відповідно до яких було залучено до конфіденційного співробітництва свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_74 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які увійшли до складу організованої групи.
З Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що свідок ОСОБА_15 у вказаному кримінальному провадженні була допитана 27.09.2016 р. Негласні слідчі (розшукові) дії за участі вказаного свідка розпочались 28.09.2016 р., мінімум через 5 днів як працівникам правоохоронних органів стало відомо про готування кримінальних правопорушень. При цьому, протягом цього часу будь-яких дій, направлених на попередження вчинення злочину правоохоронцями вжито не було, а навпаки, до 13.10.2016 р. (пів місяця), щоб зробити можливим виявлення злочину, під контролем працівників правоохоронних органів вчинялись дії, направлені на його імітацію.
Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 "утворила організовану групу та безпосередньо керувала нею, керувала підготовкою та вчиненням, а саме: керуючи утвореною нею організованою групою, являючись організатором вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, безпосередньо керувала їх підготовкою та приймала активну участь у їх вчиненні, склала план діяльності по вчиненню злочинів по викраденню людини для подальшого вимагання грошових коштів за її звільнення, розподіливши ролі і функції кожного із учасників організованої групи, під час підготовки та вчинення злочинів".
Відповідно до обвинувачення, до організованої ОСОБА_4 групи увійшли, крім обвинувачених і ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, ще чотири особи, залучені до співробітництва правоохоронними органами - ОСОБА_15 , ОСОБА_63 , ОСОБА_20 і ОСОБА_21 .
Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що після повідомлення ОСОБА_4 ОСОБА_15 про намір викрасти сина потерпілих з метою отримання викупу, остання надала згоду та фактично за дорученням правоохоронців перебрала на себе керування діями фігурантів у вказаному кримінальнмоу провадженні.
ОСОБА_15 залучила за вказівкою правоохоронців ОСОБА_74 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які також підписали згоду про співпрацю з правоохоронними органами та виконували її інструкції та вказівки. 
При цьому, свідок ОСОБА_63 не надавав згоди ОСОБА_4 і ОСОБА_12 на участь у кримінальних правопорушеннях, як зазначено в обвинуваченні. Вказаний свідок показав в суді, що у вересні 2016 р. його знайома ОСОБА_75 запросила його на зустріч до одного з кафе за межами м. Києва, на якій також перебували ОСОБА_4 і чоловік не слов"янської зовнішності. Йшла розмова про те, що у ОСОБА_4 є знайомі чи родичі, які винні їй 200 тисяч доларів і не віддають, а тому гроші потібно забрати. На його запитання, яким чином, йому повідомили, що необхідно викрасти сина боржників щоб повернути борг. ОСОБА_51 казала, що підбере людей, які візьмуть на себе викрадення - "фізиків". Він спочатку нічого не відповів, а коли, ОСОБА_4 та чоловік уїхали, сказав ОСОБА_65 , що не помічник у цій справі. Наступного дня йому зателефонувала ОСОБА_51 і повідомила, що ця справа вже під контролем працівників поліції і запропонувала співробітництво з ними, на що він погодився. Він отримував інструкції від ОСОБА_55 , відповідно до яких стежив разом з іншими особами, використовуючи автомобіль "Сузукі", за місцем, де повинен був з"явитись син потерпілих, якого планувалось викрасти. Від ОСОБА_55 дізнався, що плани змінились і буде здійснюватись викрадення жінки, що у подальшому було зімітовано.
Допитані судом свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_20 показали, що з ОСОБА_4 не знайомі, повідомляли по телефону про спостереження за потерпілими ОСОБА_51 . 
Під час зустрічі 28.09.2016 р. свідок ОСОБА_15 обговорила з ОСОБА_4 і ОСОБА_12 план викрадення сина потерпілих і вимагання викупу, займаючи при цьому досить активну позицію. Вона запевнила, що її люди здіснюють спостереження за особою, яку планується викрасти, повідомила, що вона годує цих людей, надає їм грошові кошти за послуги. Свідок запропонувала обговорити конкретний план викрадення і вимагання: "Давайте, щоб не було проколів просто обговорим. Ми берем, саджаєм в машину, до ОСОБА_77 , привильно?", запевнила, що у неї є люди, які вчинять викрадення: "Вони брали зі мною на Чалинкє "сєпарів", у них практика в цьому є". Далі ОСОБА_15 з"ясовувала, яким чином вони будуть вимагати у потерпілих гроші, хто буде це робити, на що ОСОБА_4 їй повідомила, що у неї немає таких людей (т. 4 а.с. 213-136).

ОСОБА_15 запевнила ОСОБА_4 і ОСОБА_12 у наявності в її розпорядженні приміщення, в якому буде утримуватись викрадена особа, забезпечила автотранспортом осіб, що спостерігали за сім"єю потерпілих, а також для викрадення особи.
При цьому, у розпорядженні обвинувачених і ОСОБА_12 не було автотранспорту, а також приміщення для переховування у ньому викраденої особи. Також у обвинувачених і ОСОБА_12 не було чіткого плану викрадення людини і можливостей це зробити без допомоги ОСОБА_15 .
Коли син потерпілих тривалий час не з"являвся у місці, де його планували викрасти, свідок ОСОБА_15 , діючи за вказівкою правоохоронних органів, 01.10.2016 р. у телефонній розмові запропонувала ОСОБА_4 викрасти його матір: "Я просто вже думаю, може з нею підемо, поїдемо відпочинемо. Ну вже просто скільки можна?" (т. 5 а.с. 12). Під час допиту в суді свідок ОСОБА_15 показала, що напевно їй надали вказівку працівники правоохоронних органів так сказати. Після цієї розмови ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_12 по телефону:" ОСОБА_43 каже, може з мамою потанцюємо.... Раз не танцюється з тим" (т.5 а.с. 16). У подальшому ОСОБА_12 зв"язався по телефону з ОСОБА_15 та запитав про можливість викрадення матері, а потім повідомив ОСОБА_78 , що остання сказала, що все нормально, тобто, дала згоду (т. 5 а.с. 64). Цього ж дня ОСОБА_4 після розмови по телефону з ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_79 : "Вона (ОСОБА_42) зараз все спланує і скаже їм або тобі набере" (т.5 а.с. 21). ОСОБА_15 у розмові з ОСОБА_4 сказала, щоб питання спостереження за потерпілими узгоджували з нею (т.5 а.с. 24).
Докази того, що у період з 23.09.2016 р. (з моменту внесення відомостей до ЄРДР) по 28.09.2016 р. (перша зустріч ОСОБА_49 і ОСОБА_80 з ОСОБА_42 під час проведення НСРД)обвинуваченими вчинялись будь-які дії, направлені на викрадення особи і вимагання грошових коштів, або готування до вчинення вказаних злочинів, відсутні.
Також відсутні докази того, що у період з 04.10.2016 р. по 07.10.2016 р. обвинувачені і ОСОБА_81 вчиняли дії, направлені на викрадення людини. У розмові з ОСОБА_48 по телефону ОСОБА_81 повідомив, що більше цим займатися не буде. Проте, ОСОБА_82 у розмовах від 05-06.10.2016 р. продовжувала запевняти, що найближчим часом викрадення відбудеться, а 07.10.2016 р. повідомила ОСОБА_83 і ОСОБА_80 , що викрадення жінки (потерпілої ОСОБА_11 ) відбулося.
Під час спілкування ОСОБА_12 і ОСОБА_15 12.10.2016 р. остання активно пропонувала свої варіанти отримання викупу. Також ОСОБА_15 цікавиться у ОСОБА_12 , чому на зв"язок не виходить "ОСОБА_58" (ОСОБА_58).
Наведені обставини свідчать про те, що без участі осіб, які були залучені працівниками правоохоронних органів і діяли за їх вказівками, обвинувачені не мали можливості реалізувати задумане. Про це свідчить і кількість залучених до співпраці співробітників.
Відповідно до досліджених доказів викрадення ОСОБА_11 , яке відбулося нібито 07.10.2016 р., було зімітоване. Тільки 13.10.2016 р. потерпілим ОСОБА_10 було передано імітаційні грошові кошти особам, що перебували в автомобілі під керуванням свідка ОСОБА_74 - ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . Таким чином, ніякого викрадення людини за участі обвинувачених і ОСОБА_12 фактично не відбулось.
З показань потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вбачається, що про планування викрадення члена їх сім"ї їм стало відомо від працівників правоохоронних органів. При цьому, потерпілий ОСОБА_10 показав, що викуп за нібито викрадену дружину у нього вимагала особа з кавказьким акцентом.
За твердженням обвинувачення, 08.10.2016 р., 11.10.2016 р., 12.10.2016 р. та 13.10.2016 р. ОСОБА_5 телефонував потерпілому ОСОБА_10 і вимагав викуп (грошові кошти) за повернення викраденої дружини. Обвинувачений ОСОБА_5 не визнав цю обставину, повідомив, що голос, який телефонував потерпілому, йому не належить. Органом досудового розслідування встановлено номери телефонів, з яких здійснювались дзвінки потерпілому, проте, докази корстування цими номерами ОСОБА_5 , відсутні.
Таким чином, судом встановлено, що залегендовані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_63 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , які за твердженням обвинувачення входили до організованої групи, за вказівкою правоохоронців, фактично виконали об"єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України. ОСОБА_63 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 здійснювали спотереження за потерпілими, ОСОБА_15 підшукала зазначених осіб, керувала їх діями, забезпечила їх транспортом, запевнила ОСОБА_4 і ОСОБА_12 у наявності у неї місця для утримання викраденої людини, організувала отримання викупу. 
У даному випадку працівники правоохоронних органів і особи, залучені ними, що діяли за їх вказівками, не обмежились пасивним розслідуванням кримінального правопорушення, про готування якого їм стало відомо не пізніше 23.09.2016 р., а з метою отримання доказів у кримінальному провадженні, схиляли обвинувачених до вчинення злочинів, які б в іншому випадку, на думку суду, вчинені не були, оскільки останні не мали чіткого плану вчинення викрадення людини з метою вимагання грошових коштів, засобів для цього - транспорту, приміщення для утримання викраденої людини, людей, які будуть утримувати та інше.
Сторона обвинувачення під час судового розгляду не довела відсутності провокації (підбурювання), хоча такий обов`язок покладається саме на неї.
У справі «Носко и Нефедов проти Росії» (рішення від 30.10.2014 року) Європейський суд вказав, якщо обвинувачені висувають аргумент про підбурювання, внутрішньодержавні суди зобов`язані розглянути його в рамках змагальної, ретельної, всебічної і переконливої процедури, при цьому на сторону обвинувачення покладається тягар доведення відсутності підбурювання. Межі судової перевірки повинні включати мотиви прийняття рішення про негласний захід, про ступінь участі правоохоронного органу в скоєнні злочину, а також про характер будь-якого підбурювання або тиску, якого зазнав заявник. 
Відповідно до ч. 3 ст. 271 КПК України здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Так, Верховний Суд у справі №323/669/19 від 09 грудня 2020 року зазначив, що з моменту, коли сторона захисту почала стверджувати про існування провокації злочину, обов`язок доказування відсутності підбурювання лежить на стороні обвинувачення.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання про допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. Під час оцінки доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).
Всі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки їх отримано внаслідок істотного порушення прав людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, Верховний Суд підкреслив, що, відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд, ухвалюючи судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , було спровоковано, отримані внаслідок такої провокації (підбурювання), докази є недопустимими.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суд при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессерує і Джабардо проти Іспанії»).
Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Таким чином, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий сторонами обвинувачення та захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , кожному, обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення не надано, у зв"язку з чим суд вважає за необхідне виправдати обвинувачених на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки у судовому засіданні не було доведено, що в діянні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України.
Вирок, ухвалений на підставі угоди Деснянським районним судом м. Києва від 20.05.2020 р. стосовно ОСОБА_12 , який засуджений за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України на 7 років 4 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, не має преюдиціального значення для кримінального прорвадження стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та не є доказом винуватості цих осіб, що узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеною у судових рішення, зокрема, у справах № 991\2288\21, № 554\8321\23, № 991\6004\21, № 686\26679\19, № 552\6085\23.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази - CD-R диски - додатки до протоколів слідчих (розшукових) дій - підлягають збереженню у матеріалах справи; 
імітаційні грошові кошти в сумі 130 700 сувенірних доларів США номіналом по 100 доларів США - підлягають знищенню;
мобільний телефон марки «Fly FF178», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 ; мобільний телефон «НОКІА 2300», ІМЕІ: НОМЕР_25 ; трекер, мобільний телефон «IPHONE 6», IMEI: НОМЕР_23 , грошові кошти в сумі 323 грн. і 1 долар, мобільний телефон марки «НОКІА 1101», ІМЕІ: НОМЕР_2 - підлягають поверненню власинку;
сім-карти оператора «life» № НОМЕР_42 , оператора «life», № НОМЕР_13 , чохол чорного кольору, оператора «Vodafone», серійні номери НОМЕР_24 , НОМЕР_43 , НОМЕР_20 , зарядний пристрій до мобільного телефону, карта пам`яті Micro SD на 1 GB, паперові упаковки від стартових пакетів «Vodafone red» - підлягають знищенню. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, тавиправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в її діянні є склад зазначених кримінальних правопорушень.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в його діянні є склад зазначених кримінальних правопорушень.
Речові докази - CD-R диски - додатки до протоколів слідчих (розшукових) дій - зберігати у матеріалах справи; мобільний телефон марки «Fly FF178», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_18 ; мобільний телефон «НОКІА 2300», ІМЕІ: НОМЕР_25 ; трекер, мобільний телефон «IPHONE 6», IMEI: НОМЕР_23 , грошові кошти в сумі 323 грн. і 1 долар, мобільний телефон марки «НОКІА 1101», ІМЕІ: НОМЕР_2 - повернути власинку; сім-карти оператора «life» № НОМЕР_42 , оператора «life», № НОМЕР_13 , чохол чорного кольору, оператора «Vodafone», серійні номери НОМЕР_24 , НОМЕР_43 , НОМЕР_20 , зарядний пристрій до мобільного телефону, карту пам`яті Micro SD на 1 GB, паперові упаковки від стартових пакетів «Vodafone red», імітаційні грошові кошти в сумі 130700 сувенірних доларів США номіналом по 100 доларів США - знищити. 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Головуючий -