Справа № 750/5189/26
Провадження № 2-а/750/91/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Кулініча Ю.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Федченка Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

 
06.05.2026 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 7092913 від 26.04.2026 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121-3 КУпАП, винесену старшим лейтенантом поліції Федченком Вадимом Сергійовичем. 
У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 26.04.2026 у м.Чернігові по проспекту Грушевського його було зупинено інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Федченком Вадимом Сергійовичем. Причина зупинки – керування транспортним засобом, у якого не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби.
Як зазначає Позивач, він пояснив інспектору, що перед початком руху з міста Києва перевірив справність всіх освітлювальних приладів, які справно працювали. Конструкцією транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA» не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому Позивач, як водій, під час руху не міг знати про можливу несправність. Позивач належним чином слідкує за технічним станом автомобіля. Незважаючи на пояснення Позивача, інспектор виніс постанову за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Також не дотримано обов`язок посадової особи (органу) всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини вчинення адміністративного правопорушення при розгляді справи та призначення покарання визначено у ст. 280 КУпАП. Вирішуючи питання щодо необхідності притягнення водія, який є військовослужбовцем та перебував на лікуванні у військовому госпіталі, за встановлених інспектором патрульної поліції під час спілкування з Андрушком О.О. обставин, до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у значному розмірі (1190 грн.), посадова особа повинна була керуватися, серед іншого, загальноприйнятими принципами розумності, пропорційності та співмірності покарання за вчинене правопорушення суспільній небезпечності та наслідкам правопорушення.
Таким чином, о 22:07 год. 26.04.2026 відносно Позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7092913 від 26.04.2026, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн., за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Позивач із зазначеним рішенням інспектора патрульної поліції не погоджується, бо вважає себе невинним, постанову серії ЕНА № 7092913 від 26.04.2026 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.
08.05.2026 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.
15.05.2026 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.
Від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву до якого також додано DVD-диск. Просить відмовити у задоволенні позову. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області серії ЕНА №7092913 від 26.04.2026, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 28.04.2026 о 22-01 годині в м.Чернігів по проспекту Михайла Грушевського, 105, керував транспортним засобом «SUZUKI GRAND VITARA», номерний знак НОМЕР_1 , у якого не освітлювався задній державний номерний знак у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9.в.ПДР України.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.
Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знаку на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Згідно п.п. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що:
- не належить цьому засобу;
- не відповідає вимогам стандартів;
- закріплений не в установленому для цього місці;
- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м;
- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знаку, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.
У силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Постановою серії ЕНА № 7092913 від 26.04.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 гривень. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.9.в Правил дорожнього руху України.
З наданого представником Відповідача відеозапису з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано складання постанови відносно позивача, вбачається, що Позивачем на місці події визнано, що номерний знак був неосвітлений. 
Аналіз ч.1 ст.121-3 КУпАП приводить суд до висновку, що склад даного адміністративного правопорушення (Керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком) передбачає вину особи як у формі умислу, так і необережності. Зазначення в даній частині статті «інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака», зазначається через приєднувальне сполучення «а так само», тобто не поширює умисну форму вини на всі діяння, зазначені у ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Доводи Позивача щодо його пояснень про те, що він не знав про несправність, і перевіряв освітлення перед поїздкою, не виключають склад ч.1 ст.121-3 КУпАП, який передбачає саме керування. Правова позиція, за якої для уникнення від відповідальності достатньо заявити зазначене вище, суперечить закріпленим у статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення і позбавляє сенсу існування ст.121-3 КУпАП.
Ст.22 КУпАП передбачає захід звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності порушення - усне зауваження, яке застосовується на розсуд посадової особи. Застосування даної статті було правом, а не обов`язком інспектора, і даний довід не є підставою для скасування рішення. 
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; - змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 139, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Федченка Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції: 03048, місто Київ, вул.Федора Ернста, буд. 3, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя         Ю.П.Кулініч