Справа № 686/29641/25
Провадження № 2/686/3653/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: 
головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
при секретарі судового засідання Мороза А.О. 
за участю прокурора Мельника В.М., відповідача та представника ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою Керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) до Хмельницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання недійсним рішення сесії, скасування державної реєстрації прав та скасування державної реєстрації у ДЗК, витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення 

ВСТАНОВИВ:
 
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання недійсним рішення сесії, скасування державної реєстрації прав та скасування державної реєстрації у ДЗК, витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення посилаючись на те, що спірна земельна ділянка, яка належить відповідачу відноситься до земель лісогосподарського призначення, що підтверджується проектом організації та розвитку лісового господарства ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс» Хмельницьке лісництво 2015 року, планово-картографічними матеріалами, а саме планами лісовпорядкування, картами-схемами розподілу території.
Зазначена земельна ділянка з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 знаходиться у межах кварталу № НОМЕР_1 загальною площею 60 га земель лісового фонду в межах Хмельницького лісництва ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс».
Надана у приватну власність ОСОБА_2 спірна земельна ділянки належить до категорії земель лісогосподарського призначення, і після її незаконного надання у власність своє цільове призначення, не змінила. Вона відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності, що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. 
Таким чином, позивач вважає, що порушено інтереси держави у сфері регулювання земельних відносин, адже у приватну власність громадянину з порушенням установленої законом процедури передано земельну ділянку, яка не могла бути передана у власність для вищевказаних потреб.
Зважаючи на викладене просить суд визнати недійсним рішення Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.09.2020 №5в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району площею 0,12 га та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001.
Визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_2  на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001, площею 0,12 га, припинивши право власності ОСОБА_2  на вказану земельну ділянку.
Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з з зазначеним вище кадастровим номером та витребувати у відповідача частину земельної ділянки площею 0,0918 га лісогосподарського призначення з відповідними координатами в межах вище зазначеної земельної ділянки, якарозташована на території Хмельницької міської територіальної громади, на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації). 
В судове засідання прокурор з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог . 
Відповідач ОСОБА_2 та представник в судове засідання з`явилися, заперечили проти позовних вимог через не обґрунтованість просять суд відмовити в задоволенні вимог.
Представник Хмельницької міської ради та третьої особи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду (Суддя Продан Б.Г.) від 20.10.2025 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання у загальному провадженні.
06.11.2025 року до суду надійшов відзив Хмельницької міської ради у якому рада покладається на думку суду при вирішенні спору.
11.11.2025 року представником Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подано пояснення по справі.
24.11.2025 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , заперечуються позовні вимоги.
27.11.2025 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача. 
Ухвалою суду 30.03.2026 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 14.05.2026 року.
25.06.2026 року ухвалено рішення по справі. 

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Встановлено, що рішенням Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.09.2020 №5 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, на території Давидковецької сільської ради площею 0,12 га та передано у власність ОСОБА_2 вказану ділянку. Кадастровий номер земельної ділянки 6825082400:01:004:0001.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Олешинської сільської ради Хмельницького району 21.10.2020 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку (об`єкт нерухомого майна - №2203932568250).
Разом з тим, розпорядженням голови Хмельницької ОДА від 24.12.2008 №633/2008-р передано в постійне користування ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс» земельні ділянки лісогосподарського призначення Хмельницького району площею 2937 га, у тому числі на якій перебуває спірна земельна ділянка. 
Відповідно до акту прийому - передачі земель лісогосподарського призначення від 06.04.2009, комісією по передачі вказаних земель, у яку входив колишній голова Давидковецької сільської ради ОСОБА_3 (що підтверджує факт обізнаності Давидковецької сільської ради на час передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 у власність ОСОБА_4 , про її перебування в межах земель лісового фонду) передано дані ділянки для ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», які знаходилися на території колишньої Давидковецької сільської ради.
Відповідно до наказу Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства № 66 від 19.07.2018 затверджено матеріали базового лісовпорядкування 2015 року земель лісового фонду ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», згідно якого визначено земельні ділянки, які перебувають в користуванні даного підприємства, а як наслідок не можуть передаватися іншим особам у приватну власність, у тому числі як земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Відповідно до інформації Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Проскурівське лісове господарство», а також схеми розташування спірної земельної ділянки, виготовленої Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО «Укрдержліспроект» встановлено, що частина спірної земельної ділянки знаходиться в межах земель державного лісового фонду, які на даний час перебувають в постійному користуванні ДСГП «Ліси України» (на виконання розпорядження голови Хмельницької ОДА від 24.12.2008 були передані у постійне користування ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», у подальшому зазначене державне підприємство згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 15.08.2017 змінило назву на ДП «Проскурівське лісове господарство», яке є правонаступником прав та обов`язків ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс». На сьогодні ДП «Проскурівське лісове господарство» припинене, правонаступником якого на даний час є ДСГП «Ліси України»).
Земельна ділянка з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 частково знаходиться у межах кварталу №62 загальною площею 60 га земель лісового фонду на даний час ДСГП «Ліси України».
ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс» (лист №260 від 19.11.2021) та Хмельницьке обласне управління лісового та мисливського господарства (лист №03-1493 від 16.12.2021), Хмельницька обласна державна адміністрація (лист №68/24-7872/2021 від 16.12.2021) та колишній користувач ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» (лист №720 від 18.08.2022) не надавали погоджень на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001.
Згідно інформації Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 25.12.2023 РОКУ спірна земельна ділянка, згідно генерального плану с. Давидківці Хмельницького району завжди знаходилася та на даний час знаходиться поза межами території населеного пункту тому суд приходить до висновку, що Давидковецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області під час прийняття рішення від 30.09.2020 №5, порушила вимоги ст. ст. 19, 55, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України розпорядившись земельною ділянкою лісогосподарського призначення як сільськогосподарського призначення, так і всупереч ст. 9 Лісового кодексу України, ч. 2 статті 83 Земельного кодексу України за межами населеного пункту.
Тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав
Отже, згідно з наведеними приписами вилучення для не лісогосподарських потреб частини спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України», і передання у власність такої ділянки належало до повноважень Хмельницької ОДА . 
Таким чином, суд вважає, що порушено інтереси держави у сфері регулювання земельних відносин, адже у приватну власність громадянину з порушенням установленої законом процедури передано земельну ділянку, яка не могла бути передана у власність для вищевказаних потреб.
Так, факт віднесення частини спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення підтверджується Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс» Хмельницьке лісництво 2015 року, планово-картографічними матеріалами, а саме планами лісовпорядкування, картами-схемами розподілу території.
Вказане підтверджується інформацією №25 від 12.01.2022 та схемою розташування зазначеної земельної ділянки, наданих ВО «Укрдержліспроект», виготовленої інженером таксатором 1 категорії ОСОБА_5 , на підставі матеріалів лісовпорядкування 2015 року ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс».
Суд вважає, що інформація надана ВО «Укрдержліспроект» щодо розташування спірної земельної ділянки в межах державних земель лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДСГП «Ліси України» є допустимим доказом у розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки, надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів. Окрім цього, право постійного користування ДП «Ліси України» та приналежність земельної ділянки до лісогосподарського призначення підтверджується матеріалами лісовпорядкування, що підтверджується даними планшету з матеріалів лісовпорядкування.
Крім того, факт накладення частини спірної земельної ділянки, а саме площею 0,0918 га, на землі колишнього ДП ХОСЛАП «Хмельницькагроліс», правонаступником якого на даний час є ДСГП «Ліси України», підтверджується схемою її розташування, виготовленою сертифікованим інженером-землевпорядником ліцензійної організації ПП «Земельно-Юридичний центр» ОСОБА_6 .
Згідно інформації Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 25.12.2023 спірна земельна ділянка згідно генерального плану с.Давидківці Хмельницького району завжди знаходилася та на даний час знаходиться поза межами території населеного пункту тому суд приходить до висновку, що Давидковецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області під час прийняття рішення від 30.09.2020 року №5, окрім того, що порушила вимоги ст. ст. 19, 55, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України розпорядившись земельною ділянкою лісогосподарського призначення, як сільськогосподарського призначення, так і всупереч ст. 9 Лісового кодексу України, ч. 2 статті 83 Земельного кодексу України, що знаходиться за межами населеного пункту.
Зважаючи на викладе суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення тому слід визнати недійсним рішення Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.09.2020 №5 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району площею 0,12 га та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001, визнавши  незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності останнього на зазначену земельну ділянку, припинивши право власності ОСОБА_2  на вказану земельну ділянку, визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 площею 0,12 га.
Витребувати у ОСОБА_2  частину земельної ділянки площею 0,0918 га лісогосподарського призначення з відповідними координатами.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст. 14 Конституції України, абз. 2, 3 ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
За змістом ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають зокрема, при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами в тому числі про ліси якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Таким чином, Земельним кодексом України встановлено пріоритетність норм цього кодексу для застосування до земельних відносин, що виникають при використанні лісів (абз. 2 ст. 5 Лісового кодексу України).
Відповідно до ст. ст. 4, 5 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.
Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства (абз. 2 ст. 5 ЛК України).
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Земельного кодексу України та ч. 3 ст. ст. 31, 57 Лісового кодексу України (чинних на момент прийняття розпорядження голови Хмельницької ОДА від 24.12.2008) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, а зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.
Статтею 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
Статтею 92 зазначеного кодексу встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
В силу положень ст. ст. 19, 55, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України спірна земельна ділянка відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства у порядку, визначеному Лісовим кодексом України.
Зокрема, ст. 84 Земельного кодексу України передбачає, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належатьземлі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 Земельного кодексу України (в редакції станом на 30.09.2020) у комунальній власності перебували усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Більше того, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Статтями 7, 8 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Статті 8, 9 Лісового кодексу України (в редакції станом на 30.09.2020)у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності; у комунальній власності перебували ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.
Згідно із ст. ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим.
Статтею 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.
Відповідно до ст. 56 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення.
Частинами 1, 2, 4 ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 Земельного кодексу України (в редакції станом на 30.09.2020) у комунальній власності перебували усі землі в межах населених пунктів, крім зе мельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ст. ст. 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування.
У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.
В свою чергу відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України).
Вказане переконливо свідчить про те, що колишня Давидковецька сільська рада всупереч вищезазначених вимог законодавства, поза межами компетенціїбезпідставно передало у приватну власність землі лісового фонду, за відсутності згоди власника та постійного землекористувача.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.
Окрім цього, відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», пункту 5 частини першої статті 31 ЛК України до повноваження у сфері лісових відносин щодо передачі у власність земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, належить державних адміністрацій на відповідній території.
Порядок вилучення земельних ділянок визначає стаття 149 ЗК України, за приписами якої земельні ділянки, надані у постійне користування, зокрема, із земель державної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за згодою землекористувачів за рішеннями Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій відповідно до їх повноважень.
Частина шоста статті 149 ЗК України встановлює, що обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.
Відповідно до частини п`ятої статті 149 ЗК України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті. 
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6. Судові витрати
Судові витрати складаються із судового збору за пред`явлення позову - 12112 грн. та 1514 грн. судового збору, сплаченого за заяву про забезпечення позову.
Судові витрати у справі підлягають до стягнення з відповідачів рівними частинами так, як позов задоволено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 – 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації) до Хмельницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання недійсним рішення сесії, скасування державної реєстрації прав та скасування державної реєстрації у ДЗК, витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення – задовольнити. 
Визнати недійсним рішення Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.09.2020 №5в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Давидковецької сільської ради Хмельницького району площею 0,12 га та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001.
Визнати незаконною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_2  на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001, площею 0,12 га, припинивши право власності ОСОБА_2  на вказану земельну ділянку.
Визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 площею 0,12 га.
Витребувати у ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) частину земельної ділянки площею 0,0918 га лісогосподарського призначення (з координатами 1. X5 467 526.9540,Y2 345 937.3060; 2. X5467 561.1110,Y2 345 975.1900; 3. X5 467 539.2380,Y2 345 934.0180; 4. X5 467 535.9920,Y2 345 965.4980; 5. X5 467 514.8840,Y2 345 948.0340)в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:01:004:0001 площею 0,12 га, якарозташована на території Хмельницької міської територіальної громади, на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (Хмельницької обласної військової адміністрації).
Стягнути з Хмельницької міської ради та ОСОБА_2 рівними частинами на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02911102, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA188201720343120002000002814) 12112 грн. судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову, та 1514 грн. судового збору, сплаченого за заяву про забезпечення позову.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 03.07.2026 року.

Суддя С.Л. Стефанишин