Справа № 756/17188/25 
Категорія 52 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

29 квітня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Т. В.,
за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2025р. позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, 12 травня 2020 року о 13 год. 30 хв. на перехресті вул. Новокостянтинівська та Межигірська у м. Києві, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «RENAULT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «HYUNDAI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року у справі №758/5927/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від відповідальності у зв`язку зі спливом строків накладення стягнення.
Позивач зазначив, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Транспортний засіб «RENAULT» р/н НОМЕР_1 на час ДТП був забезпечений полісом № АО/2972257.
Оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог статті 45 та статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви позивачем було відкрито регресну справу 67749.
Позивач зазначає, що було складено Звіт про оцінку транспортного засобу - автомобіля «RENAULT» р/н НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 10 638, 78 грн. Також витрати Позивача на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали 1 430, 00 грн.
У позовній заяві позивач вказує, що 21 вересня 2020 р. позивач здійснив виплату відшкодування довіреній особі потерпілого у розмірі 10 638, 78 грн.
Отже, загальний розмір витрат МТСБУ складає: 12 068 (дванадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 78 коп. 
Посилаючись на те, що МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до ст.ст.1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право регресної вимоги до винуватця ДТП, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить у судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 12 068, 78 грн. сплаченого майнового відшкодування та 3028,00 грн. судового збору.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2026 р. було відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався. 
Суд вважає, що по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).
Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 12 травня 2020 року о 13 год. 30 хв. на перехресті вул. Новокостянтинівська та Межигірська у м. Києві, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «RENAULT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «HYUNDAI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року у справі N?758/5927/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від відповідальності за збігом строків давності позовної заяви.
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові від 11 грудня 2019р. у справі №320/4938/17 Верховний Суд наголосив, що преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Отже, постановою Подільського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року доводиться вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність на момент ДТП ОСОБА_1 застрахована не була, власник пошкодженого автомобіля «RENAULT» ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку з пошкодженням автомобіля.
За результатами звернення потерпілого ОСОБА_2 та розгляду його заяви позивачем МТСБ було відкрито регресну справи №67749. 
Відповідно до п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв станом на момент подій по справі, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, у МТСБ виник обов`язок відшкодувати потерпілим заподіяну відповідачем шкоду. 
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на день виплати), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата та розміру, заподіяних внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних витрат.
Позивач на виконання вимог ст. 41 Закону, на підставі довідки №1 від 17.09.2020 та Наказу №3.1/996 від 17.09.2020 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_2  в загальному розмірі 10 638, 78 грн
Для визначення розміру шкоди позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 1 430,00 грн.
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням оплати послуг з проведення експертизи, які підлягають відшкодуванню позивачу, складає 12 068, 78 грн.
У зв`язку з невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом, та його права підлягають захисту судовим рішенням.
Так, згідно з п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність.
За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така особа відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 32 названого Закону).
Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №910/17324/19 від 12.10.2021 зазначає, що суб`єкт, до якого МТСБУ може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності.
За таких обставин, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 повинен нести відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування перед позивачем, а відтак з нього підлягають стягненню на користь позивача у 12 068, 78 грн на відшкодування шкоди в порядку регресу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028,00 грн. судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК Украйни, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1  про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 12068,78 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу та 3028,00 грн. судового збору, а всього сягнути 15 096,78 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`яносто шість гривень 78 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, м.Київ, Русанівський бульвар, 8)

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 

Суддя 	Т. В. Войтенко